sn LÄ RT rn LE AD NT WERE) EVA? RE VISSPRITEO E 
18 SKOGSVÅRDSSTYRELSERNAS BERÄTTELSER 1914. 
Framställning rörande de enskilda skogarnas inom landstings-= 
området tillstånd och skötsel. 
Skogsvårdsstyrelsens verksamhetsområde, de enskilda skogarna inom 
länet, utgör i areal 280,364 hektar. Uppgifter rörande de fortgående 
undersökningarna av länets skogsförhållanden, bedrivna i samband med be- 
siktning av avverkningar och skogsodlingar, hava sammanställts i tabell VI. 
Antal |Skogbeväxt 
, | - I 
Kalmark |Impediment! Summa | 
| skogar | mark 
bs st. har har | har har 
Åren : | 
1905—1913 undersökta skogar! 4,577 130,372,63 | 15,201,37 | 20,029,77 | 165,603,77 
jön Ao DE | EA 
1914 » AP ERE 12,135,10 1,263,56 1,394,60 | — 14,793,26 
1905—1914 » > 4,990 | 142,507,73 | 16,464,93 | 21,424,37 | 180,397,03 
| 79 2 9. 2 11,9 20 | 
De under året verkställda undersökningarna hava omfattat Hagunda 
härad, Svinnegarns och Vårfrukyrka socknar av Åsunda härad samt 
Tegelsmora och Öster-Lövsta socknar av Olands härad. 
Undersökningarna hava givit ungefärligen samma siffror för förhållan- 
det mellan skogbeväxt mark, kal mark och impediment som förra året. 
Kalmarksprocenten angives i år till g,; mot 9,2 förra året och impedi- 
mentprocenten är i år 11,9 mot 12, föregående år. 
Rörande skogsförhållandena i övrigt är att anteckna, att den lång- 
variga torkan under sommaren gjorde faran för skogseld synnerligen 
stor. Länet förskonades dock från sådan förödelse i högre grad. Visser- 
ligen förekommo tillbud på åtskilliga ställen, men i allmänhet begränsa- 
des elden, innan någon avsevärd skada uppkommit. Av större betyden- 
het var den skogseld, som härjade i Malma skog i Härkeberga socken. 
Elden, som orsakades av gnistor från lokomotiv, övergick en areal av 
25,87 hektar, huvudsakligen växtlig ungskog. Den uppkomna skadan 
beräknades motsvara ett värde av omkring 3,3500 kronor. 
Några andra skadegörelser å skogarna, genom insekter, svampar, 
storm eller dylikt, hava ej förekommit i anmärkningsvärd omfattning. 
Avverkningsförhållandena under 1914 voro ej gynnsamma. Vintern 
ingick visserligen med hårdfrusen mark och gott före, men en längre 
tids blidväder inträffade härefter och gjorde vintervägarna ofarbara. Vin- 
tern 1914—1915 ingav även ljusa förhoppningar för skogsdrivningar, 
och dess bättre hava dessa förhoppningar blivit uppfyllda på ett synner- 
ligen tillfredsställande sätt. 
