STOCKHOLMS LÄNS LANDSTINGSOMRÅDE. 7 
Den av överståthållareämbetet på styrelsens hemställan är 1912 införda 
kontrollen vid julgranshandeln avser att stävja införseln till Stockholm 
av olovligt åtkomna julgranar och synes motsvara sin uppgift. 
6. Tijiänsteexpedition. 
Skogsvårdsstyrelsens kansli har alla helgfria dagar hållits öppet mellan 
1/,10—5 e. m., sommartiden dock endast 10—4 e. m. 
Diariet upptager 892 nummer med 977 ankomna och 1,169 avgångna 
skrivelser. 
7. De enskilda skogarnas inom länet tillstånd och skötsel. 
I fråga om de enskilda skogarnas omfattning, beskaftenhet och skötsel 
gäller i huvudsak vad därom blivit i föregående årsberättelser anfört. 
På de större egendomarna uppmärksammas mer och mer betydelsen av 
en rationell skogsskötsel, men de mindre skogsägarna äro i allmänhet 
ganska likgiltiga. Den värdestegring på skogsprodukter, som inträtt, 
kan måhända verka livande på intresset för skogsvården på sådana håll, 
där föredrag eller samtal hittills ingenting kunnat uträtta. 
Från några bland de större skogsägarna föreligga uppgifter om under 
berättelseåret utförda arbeten. Vid Forsmarks bruk besåddes 196,4 
hektar och planterades 25 hektar, varjämte 83,000 plantor omskolades 
i plantskolorna; vid Hargs bruk gallrades 178 hektar skogsmark, skogs- 
odlades 95,-s hektar samt upptogos 2,714 meter skogsdiken. Känt är 
dessutom, att av Gimo bruk och Rånäs bruks skogsförvaltning stora 
kulturarbeten blivit utförda med material väsentligen från egna plant- 
skolor. 
Avverkningar hava i jämförelse med föregående år förekommit endast 
i mindre omfattning, detta beroende företrädesvis på tjolårets snöfattiga 
och milda vinter, som var mindre tjänlig för virkesutdrivning. 
Fröår har under året inträffat för såväl tall som gran. Tillgången på 
tallkott var ojämn, i allmänhet medelmåttig eller något därunder. På 
grankott var däremot tillgången rikligare, men fröet var till stor del av 
dålig beskaffenhet. En riklig självsådd av gran syntes våren 1914 efter 
1913 års givande granfröår, men i stort sett dödades de uppkomna 
plantorna av den starka, ihållande torkan. Den torra sommaren var 
ogynnsam för skogskulturerna, varför dessa i allmänhet gått dåligt till. 
I övre delarna av länet, särskilt mot kusten och i skärgården samt å 
djupare jord med lutning åt norr och öster, hava emellertid kulturerna 
givit bättre resultat samt lyckats uthärda torkan. 
