ÖSTERGÖTLANDS LÄNS LANDSTINGSOMRÅDE. 63 
En gren inom skogshanteringen som styrelsen ägnat sin särskilda 
uppmärksamhet är husbehovsvirket och dess tillvaratagande. Här har 
styrelsen funnit ett tacksamt arbetsfält. 
Såsom ett totalomdöme om skogslagens verkningar må sägas att lagen 
i främsta rummet verkat till höjande av det allmänna intresset för en 
förbättrad skogsvård. Någon avgörande och påtaglig förändring i den 
enskilda skogshushållningen har den givetvis icke lyckats åstadkomma. 
De reella verkningarna inskränka sig till att större delen av de i länet 
befintliga kalmarkerna nu blivit kultiverade med skog, om än med ganska 
varierande resultat. 
I skogsbygden, d. v. s. nordligare och sydligare delarna av länet, mot- 
svarande 3/, av skogsarealen, har skogsodlingen krönts med framgång, 
varemot å slättbygden i mellersta delen av länet, skogsodlingen lämnat 
ett mycket ojämnt resultat och ofta totalt misslyckats. 
På slättbygden med dess lerhaltiga jordmån ha skogsodlingarna icke 
kunnat uthärda våra här i östra Sverige så ytterst regnfattiga somrar. 
Genom att alltmera använda omskolade plantor med kraftigt rotsystem 
tror sig emellertid styrelsen så småningom i någon mån kunna minska 
torkans skadegörelser. 
Avverkningarnas omfattning i länet ha icke undergått någon iögonen- 
fallande förändring under den gångna tioårsperioden. 
Vid de verkställda taxeringarna till skogsaccis och skogsvårdsavgift 
inom Östergötlands län har saluvärdet för den avverkade och försålda 
skogen upptagits till följande: 
YR RR gta kr. 3,223,960: — 
1 (OT EA BRR er SRA AE 3 » 3,481,080: — 
>» 3,071,000: — 
För den uppmärksamma jiakttagaren torde det framstå ganska tydligt 
att skogarna äro föremål för överavverkning och att en minskning i av- 
verkningens storlek förr eller senare blir en nödvändighet. 
För att i görligaste grad hålla skogens avkastningsförmåga uppe är 
av största vikt att avverkningarna verkställas på ett planmässigt sätt så 
att nödig hänsyn tages till trädens och beståndens växtlighet. Skogs- 
vårdsstyrelsen kan därför icke nog betona önskvärdheten av att läns- 
skogvaktarna anlitas vid skogens utstämpling för försäljning. Nyttan av 
1 rätt tid utförd gallring och av att sakkunnigt biträde härför anlitas kan 
ej heller för mycket framhållas. 
De ökade penningemedel, som blivit ställda till styrelsens förfogande 
efter tillkomsten av 1912 års lag angående skogsvårdsavgift, äro synner- 
ligen välbehövliga. 
Skogsvårdsstyrelsen torde tack vare sin förbättrade ekonomi, snart 
