JÖNKÖPINGS LÄNS LANDSTINGSOMRÅDE. 15 
Under åren 1905—1909 antogos 709 st. skogsodlingskontrakt å gamla 
kalmarker, varvid styrelsen förband sig erlägga alla med kulturen för- 
enade kostnader, således jämväl arbetskostnaden. Å dessa kontrakt 
återstå ännu att skogsodla 503 hektar förutom hjälpkultur å förut 
gjorda. 
Då intresset för vårdandet av kulturer, som ej kostat markägaren 
något, flerstädes syntes saknas och då utgifterna för skogsodlingen över- 
steg styrelsens tillgångar, har sedan 1913 kontrakt antagits, som endast 
lämnar markägare fri plantör och kostnadsfria plantor och frö. 
Inflytande skogsvårdsavgifter åtgaå till beredande av lindring i skogs- 
odlings- och markförbättringskostnader åt ägare av skogsmark, där av- 
verkning företagits efter sedan återväxtlagen trätt i kraft. 
Dessa arealer, som av tab. V synes, ökas år från år, samtidigt som 
styrelsen låter sig angeläget vara att sänka frö- och plantpriset så långt 
tillgångarna räcka under gängse marknadspris. 
Vid granskning av tab. V faller genast i ögonen huru plantering i 
förhållande till sådden gått framåt. Å den nykultiverade arealen an- 
vändes plantering under åren 1g903—1908 endast å gamla kalmarker 
och jämväl därå i ringa utsträckning. År 1914 däremot utgjorde den 
planterade arealen 62 9 av all nykultiverad mark. Detta är en följd 
av att resultaten av plantering under här rådande förhållanden, av vilka 
särskilt må nämnas stark uppfrysning, visat sig vara säkrare. Plantering, 
ehuru något dyrare än sådd till att börja med, ställer sig dock i längden 
betydligt billigare, enär hjälpkulturer sällan erfordras. Markägaren är 
dessutom ofta ej hågad att hjälpkultivera utan anser all rättfärdighet 
uppfylld, om marken en gång skogsodlats. 
För att kunna tillgodose det ökade behovet av plantor hava styrel- 
sens plantskolor undan för undan måst utvidgas. Vid 1914 års ingång 
uppgick den sammanlagda plantskolearealen till 5,68 hektar. 
Den direkta ledningen av med bidrag ur skogsvårdskassan under- 
stödda skogsodlingsarbeten har, vad beträffar de smärre skogsägarna, 
nära nog undantagslöst handhafts av styrelsens ordinarie tjänstepersonal 
jämte vid av styrelsen anordnade kurser utbildade plantörer. 
Plantörernas antal har från 12 st. år 1905 vuxit till 60 st. år 1914. 
Sammanlagda arbetskraften under dessa skogsodlingsarbeten uppgår 
till 111,078 dagsverken. 
Den skogsodlade arealen fördelar sig tämligen olika på häraderna, 
som synes av tab. VI. Minst kultiverad mark förefinnes i Vista och Norra 
Vedbo härader och mest i Västbo och Östbo härader. Detta förhål- 
lande beror på flera omständigheter, av vilka de viktigaste dock torde 
vara, att Västbo härad ha de största skogsmarksarealerna och haft de 
