76 SKOGSVÅRDSSTYRELSERNAS BERÄTTELSER 1914. 
största kalmarkerna sedan gammalt. I Vista och Norra Vedbo är dels 
skogsarealen vida obetydligare, och dels utgöres skogen här ofta av 
blandad barr- och lövskog av mera hagmarksnatur, varav följer, att 
efter avverkningen skogsägaren för betets skull ej vill göra någon skogs- 
odling. Intresset för skogsodling har ock spelat en väsentlig roll och 
skönjes mera i sydöstra delarna av länet än annorstädes. 
Fröklängningsanstalten, 
Fröpriset varierar som bekant avsevärt allt efter tillgång på kott för 
året, och kan, om det blir lång tidrymd mellan kottåren, stegras betyd- 
ligt. Genom den stora efterfrågan på skogsfrö, som uppstod efter 
skogsvårdsstyrelseinstitutionens inrättande, höjdes priset utöver det förut 
vanliga. För att bliva mera oberoende av det fluktuerande marknads- 
priset och få effektiv kontroll på fröets härstamning, anlades år 1908 
fröklängningsanstalten i Nässjö för en kostnad av 20,871: 84 kronor 
inklusive tomt. Klängningsintensiteten uppgår till 10 kg. tallfrö eller 
20 kg. granfrö pr dag. I lagerrummen kan förvaras kott till 4 års 
behov. 
Åtgärder för skogens vård. 
Jämsides med uppbyggandet av nya bestånd genom kultur har sty- 
relsen inriktat sitt arbete på att få till stånd en allmännare kunskap om 
skogens vårdande under uppväxttiden. För den stora allmänheten voro 
beståndsåtgärder något okänt, och det har ej varit någon lätt uppgift 
att övertyga skogsägarna om de för dem varande fördelar, som vinnes 
genom i rätt tid företagna och väl utförda gallringar. Glädjande nog 
har emellertid insikten härom börjat spridas i allt vidare kretsar, varom 
vittnar den stora efterfrågan på biträde av dylikt slag från styrelsens 
tjänste- och tillsyningsmän. Tab. V belyser denna del av verksamheten, 
som förnämligast utvecklats under senare åren. 
Skogsägarna äro dock ännu så länge ganska oföretagsamma i fråga om 
skogsvård, om de ej av tjänstepersonalen personligen erinras och upp- 
lyses om önskvärdheten, behovet och den ofta föreliggande egna eko- 
nomiska fördelen av att i ena eller andra fallet vidtaga åtgärder i skogs- 
vårdens intresse. Den hittills uppnådda anslutningen till skogsvårdsar- 
betena är även därför till väsentliga delar en produkt av tjänsteperso- 
nalens arbete. Rekvisition på biträde måste i ytterst många fall upp- 
tagas av personalen vid besök i orterna och ej heller kunna skogsägarna 
i allmänhet förmås insända rekvisition av plantor och frö på posten 
utan måste dylik upptagas på platsen. En stor personal är därför en 
oavvislig nödvändighet för att föra skogsvården framåt. Styrelsen, som 
