242 SKOGSVÅRDSSTYRELSERNAS BERÄTTELSER 1914. 
under förutsättning att avverkningen uppgår till det belopp, som upp- 
givits. Vilken betydelse denna sänkning av virkeskapitalet kan ha för 
utvecklingen av Värmlands läns skogar, beror emellertid i hög grad på 
i vad mån avverkningen huvudsakligen är förlagd till äldre årsklasser 
och på det sätt, varpå ungskogarna skötas». 
Med berättelseårets utgång har Värmlands läns skogsvårdsstyrelse ver- 
kat under tio år. De förändringar till det bättre i fråga om länets skogs- 
hushållning, som under detta första decennium av styrelsens verksamhet 
börjat inträda, äro visserligen icke stora, om de dock äro tydligt märk- 
bara. Insikten om betydelsen av en bättre vård av det kapital, som 
ligger i skogarna, torde numera glädjande nog vara avsevärt mera spridd 
än för något tiotal år sedan. Att ofantligt mycket ännu brister i fråga 
om skogsvården inom länet är uppenbart, men anser styrelsen, att ökad 
kunskap om de krav en rationell skogshushållning ställer på sina utövare 
— understödd av laglig möjlighet att inskrida mot den rena vanvården 
av skogen — så småningom bör kunna avhjälpa de största nu förefint- 
liga bristfälligheterna. 
Över styrelsens 10-åriga verksamhet inom tvenne av de arbetsgrenar, 
som legat densamma synnerligen om hjärtat, nämligen understödjandet 
av skogsodlings- och skogsdikningsarbeten, finnes i tablå X och XI en 
grafisk framställning upprättad. Å dessa tablåer äro även införda de 
arbeten av detta slag, som under samma tid zzan skogsvårdsstyrelsens 
understöd kommit till stånd inom länet å enskildas marker. 
Karlstad i april 1915. 
Å Värmlands läns skogsvårdsstyrelses vägnar: 
Reinh. Geijer. 
Gunnar Fries. 
