AT 
dels de fastställda beräkningsgrunderna dels den mot desamma riktade kritiken. 
Bestämmelserna i 1902 års cirkulär kunna sammanfattas sålunda: 
att avverkningsbeloppet skall beräknas efter den s. k. normalförråds- 
formeln, enligt vilken detsamma erhålles, om hela virkesförrådet divideras med 
halva omloppstidens antal år, 
att emellertid i beräkningen endast skall ingå den avsättningsbara delen 
av virkesförrådet, 
att vid omloppstidens bestämmande tillräcklig tid skall anslås för för- 
yngringen, 
att, därest skog kan befaras av ålder eller annan anledning taga skada, 
om avverkniogsbeloppet bleve begränsat till en enligt ovanstående grunder funnen 
storlek, detsamma kan förhöjas "under villkor att förslaget därom grundas på 
vid taxeringen gjorda undersökningar och i övrigt fullständigt motiveras”, 
samt att gallringsvirke, som ingår uti det vid taxeringen upptagna 
virkesförrådet, skall ingå i den övriga ordinarie avverkningen. 
De anmärkningar, som riktats mot dessa bestämmelser, kunna i sina olika 
modifikationer sägas innefattas uti följande punkter, 
1:0) då mnormalförrådsformeln lägges till grund för avverkningsberäk- 
ningen, skall i denna ingå ej endast den avsättningsbara delen av virkesförrådet 
utan detta i sin helhet; 
2:0) av samma skäl skall vid bestämmande av omloppstidens längd hänsyn 
ej tagas till en s. k. föryngringstid; | 
3:0) då slutligen normalförrådsformeln såsom resultat endast ger den s. k. 
slutavverkningens storlek, är det orätt att inbegripa gallringarna eller s. k. 
föravverkningar, vilka verkställas i beståndsvårdande syfte, uti det genom be- 
räkningen vunna resultatet. 
Revisorerna vilja i detta sammanhang ej till granskning upptaga de skäl, 
som från olika håll anförts till stöd för de framställda anmärkningarna, men 
anse sig kunna konstatera att, om än en del skiftningar kunna iakttagas uti 
de framställda påståendena, samtliga dock synas vara ense om den åsikten, att 
det föreskrivna beräkningssättet leder till för små avverkningar. Det har visser- 
ligen framhållits, att, om avverkningarna bliva för låga, en ändring härutinnan 
kan vidtagas vid den revision av hushållningsplanen, som skall verkställas, men 
mot ett sådant betraktelsesätt torde dock med fog kunna invändas, att, om 
än detsamma utan synnerlig förlust eller våda kan tillämpas, därest frågan 
gäller en enda skog av ej alltför vidsträckt areal och med ett måttligt stort, 
ej för dyrbart virkeskapital, det dock icke bör fastslås som grundsats vid be- 
handlingen av Norrlands hela kronoparksareal. Då revisioner av hushållnings- 
planer i regel verkställas vart tjugonde år, kan den minskning i inkomster, 
som ett felaktigt beräkningssätt lämnar, bliva högst avsevärd. 
