Luleå SUPER ANNeeANT: KB 40060 Han 
Skellefteå Srdinder gal das 342,558.96 
Umeå ler resa ömma 106,495.06 
Inom Umeå distrikt kommo icke mindre än 106,480.06 har på Sorsele 
revir, det nordligaste inom distriktet. 
Under de förut omförmälda resor, som Revisorerna företagit i övre Norr- 
land, hava Revisorerna även kommit att ägna sin uppmärksamhet åt den ställ- 
ning, som kronoöverloppsmarkerna intaga med hänsyn till skogsvården. Den 
största kronoöverloppsmarken inom Sorsele revir, nämligen Abmobergets krono- 
överloppsmark med en areal av c:a 80,000 har, besöktes av den ena avdel- 
ningen, vilken även företog vandringar genom vissa delar av området. Reviso- 
rerna hava vidare tagit del av en utförligare beskrivning över så väl denna 
kronoöverloppsmark som ock de båda andra överloppsmarkerna inom samma 
revir, nämligen nr 1 Dockmyran och nr 4 Blajken, vilka beskrivningar före- 
komma i ett av lantbruksingenjören Henning Wikström och extra jägmästaren 
Gunno Kinnman i maj 1913 på uppdrag av Kungl. Maj:ts befallningshavande 
i Västerbottens län utarbetat betänkande beträffande dispositionen av dessa 
överloppsmarker. 
Av vad Revisorerna vid sin resa iakttogo så väl som ock av förut om- 
nämnda beskrivningar hava Revisorerna kommit till den uppfattningen, att ur 
skogsvårdens synpunkt synnerligen stora betänkligheter måste resa sig mot ett 
fortsatt bibehållande av dessa stora områden såsom kronoöverloppsmarker. 
Medan för kronoparkerna gälla föreskrifterna i I $ av förordningen angående 
hushållningen med de allmänna skogarna i riket den 26 januari 1894, att 
kronoparkerna skola "behandlas efter sådana på vetenskapliga regler grundade, 
för olika ortförhållanden lämpade hushållningsplaner, som avse skogens fram- 
tida bestånd och högsta avkastning”, äro kronoöverloppsmarkerna allenast 
underkastade de allmänna bestämmelserna i samma förordnings 58 $, att vid 
utsyning skogen ej må hårdare anlitas, än med dess bestånd i framtiden är 
förenligt. Hushållningsplaner — det första villkoret för en ordnad skogsvård 
— förekomma sålunda ej beträffande kronoöverloppsmarkerna. Om någon 
efter system genomförd avverkning, återväxt eller vård kan det följaktligen 
ej bliva tal. Till stor del äro de överlämnade åt förfall och vanvård. Av 
vederbörande skogsstatstjänstemän påpekades ock vid Revisorernas besök önsk- 
värdheten av att dessa stora skogsområden överföras till kronoparker och där- 
med till en ordnad skogsvård. 
Att detta icke i större utsträckning, än som skett, kommit att äga rum, 
synes delvis hava berott på vederbörande länsstyrelser, vilka ur kolonisations- 
synpunkt önskat bibehålla kronoöverloppsmarkerna eller delar av desamma 
