= Äf= 
I förenämnda tidningsartiklar vill överjägmästaren Welander vidare 
göra gällande, att man med däri omförmälda skogsindelningsplaner och 
en därpå byggd planmässig avverkningspolitik skulle kunna »förebygga 
HH 
uppkomsten av avtynande skog». Domänstyrelsen är emellertid av den 
mening, att — huru önskvärt det än vore att fortast möjligt få till stånd 
goda skogsindelningsplaner för även sådana, av Welander avsedda sko- 
gar, som i jämförelse med andra i större grad äga ett övermoget och 
för avtorkning i särskild grad utsatt firkesförtåd — skogsindelnings- 
planer för dessa skogar likväl äro mindre behövliga än för övriga, i 
lägre grad överåriga skogar. Det finnes nämligen 1 "regeln ingen möj- 
lighet att uppgöra sko gsindelning gsplaner för dessa mycket övermogna skogar 
på sådant sätt, att de kunna följas. Överåriga skogar, synnerligast bet 
träffande granbestånd, varom inom mellersta Norrlands distrikt i nu 
förevarande hänseende förnämligast är frågan, förändra sig nämligen på 
så oberäkneliga sätt, att ingen mdelningsförrättare kan beräkna ockiför- 
utse desarnma; ett förhållande, som helt säkert överjägmästaren We- 
lander skall komma att inse, sedan han erhållit större erfarenhet om” 
just nu ifrågavarande skogar. 
Frånvaron av goda skogsindelningsplaner kan sålunda på intet 
sätt åberopas såsom skäl för att icke uttaga skadad och övermogen skog, 
där detta med fördel kan ske. 
I nu berörda avseenden skulle domänstyrelsen, om ock med viss 
reservation, snarare kunna ansluta sig till det av herrar Molin och Sund- 
ström i nyss omförmälda motion till Riksdagen framställda ytterlighets- 
program, nämligen: »Vad som bör ske nu — och detta utan vidare vid- 
lyftigheter — är att tillvarataga fullmogen, överårig, oväxtlig, kull- 
blåst, sjuk och skadad skog. För detta ändåmål behövs ingen vidare 
utredning.» 
Såsom skäl för en hastigare avverkning av de överåriga skogarna 
i Norrland, än som skett, har såvälrav Riksdagens revisorer, som av andra 
framhållits, dels att avtorkningen i dessa skogar vore synnerligen stor, 
dels att de gamla trädens kvalitetförsämring fortskrede mycket hastigt, 
särskilt genom de vedförstörande parasitsvamparnas inverkan, dels ock 
att vinsten av att få dessa gamla bestånd fortast ersatta med växtligare 
sådana vore betydlig. En känd sågverksägare i Norrland har i en ny- 
ligen publicerad tidningsartikel framhållit, att det av dessa skäl vore så 
nödvändigt att bety rdligt forcera avverkningen av statens överåriga sko- 
gar 1 Norrland, ätt det; tio. ms kunde ifrågasättas, om ej en försälj- 
ning till halvt pris vore för kronan lika gynnsam, som att sälja endast 
hälften till dubbelt pris. 
4. Skogsvårdsföreningens tidskrift 1915. Bil. 1. 
