EESTR (SEs 
Beträffande avtorkningen i skogar med i högre grad överåriga 
bestånd kan man icke helt komma ifrån denna, synnerligast där be- 
stånden i huvudsak utgöras av gran. Där omfattningen av mera över- 
mogna bestånd inom ett förvaltningsområde är så stor, att dessa icke 
inom en kortare tid kunna omedelbart föryngringshuggas, torde man 
bäst kunna skydda samma skogar för större avtorkning genom att i 
första hand behandla bestånden med försiktiga förbuggningar och därvid 
uttaga hårdare skadade och mera avtynande träd, samt därefter fort- 
sätta med trakthuggning, därvid de sämsta trakterna i tur och ordning 
avverkas. Av många skäl kunna dock icke dessa trakthyggen, som 
kanske i ett fertal fall av brist på fröträd bliva kala hyggen, tagas utan 
begränsning till storleken, i följd varav redan på den grund avverknin- 
gen icke kan forceras i vilken grad som helst, även om förmånlig av- 
yttring av den ökade avverkningen vore möjlib: Kraftigare förhugg- 
ningar i sådana mer eller mindre orörda urskogar hava ofta visat sig 
vara synnerligen riskabla, i det att avtorkningen därigenom blivit ännu 
större. Emellertid är det i allmänhet vilseledande att beräkna den årliga 
avtorkningen å en viss skog på grund av en uppgift om den torrskog, 
som finnes därå eller, såsom ofta skett, på grund av mängden utav det 
under en viss tid på skogen avverkade torrvirket. Då nu ifrågavarande 
skogar i regeln aldrig kunnat gallras, har genom självgallring, imsekts- 
angrepp, stormfällning m. ff. orsaker efter hand uppstått torrskog. Då 
denna kan bevaras med Jämförelsevis frisk ved en följd av år, ibland. 
till och med flera decennier, har på detta sätt samlats torrskog, vilken 
tillsvidare lämnats orörd, tills den efter kortare eller längre tid, på grund 
av stegrat pris på sådant virke, bättre kommunikationer eller andra 
orsaker, eventuellt kunnat finna köpare, då den avyttrats. Därvid hava 
först de grövre dimensionerna kunnat avverkas, och efter kortare eller 
längre tidsperioder även det smäckrare virket. En sådan, under längre 
tidsföljd sparad tillgång på torrskog, som på grund av förenämnda orsaker 
kunnat på en gång eller under viss tid avverkas, kan givetvis icke ut- 
göra någon mätare på den årliga avtorkningen. Till belysande av det 
å vissa lappmarksskogar, vilka måste anses vara i stort sett mycket 
överåriga, betintliga förrådet av torr skog, i den mån sådan kan anses 
vara. eller inom närmaste tid bliva avsättningsbar, får domänstyrelsen 
hänvisa till härmed följande bilaga 3, utvisande det å vissa kronoparker, 
till en areal skogsmark av 141,739 har, i Stensele och Lycksele socknar 
av Västerbottens län befintliga virkesförrådet, fördelat dels å växande 
och torr skog, dels å skilda dimensionsklasser. Därjämte får styrelsen 
hänvisa till liknande sammanställning över virkesförrådet å vissa till en 
