Ia 
dock samtliga med avsevärt lägre minimidimensioner, än som dittills 
ansetts såsom de minsta för säljbart virke, varjämte de erbjudna prisen 
voro icke oväsentligt högre. Domänstyrelsen avslog emellertid anbudet, 
och visade det sig sedermera, att detta styrelsens beslut varit särdeles 
klokt, ty efter några få år steg priset på sådant torrvirke så betydligt, 
att anbudsgivaren på denna affär skulle hava förtjänt en hel förmögenhet 
och kronan sålunda hava gjort avsevärd förlust, även med beaktande 
av räntor. 
I början av år 1912 framfördes 1 några tidningsartiklar av chefen 
för ett stort bolag i Dalarna, att det för kronan varit ekonomiskt mycket 
bättre att hava avverkat sina kronoparker i Dalarna på samma sätt, 
som skett å besparingsskogarna därstädes. Nu är det 1 allmänhet mycket 
svårt att på ett övertygande sätt bevisa, vare sig att en mera bråd- 
störtad eller en mera försiktig avverkningspolitik. varit eller är den 
ekonomiskt bästa. MSärskilt är det i" detta avseende svårt att jämföra 
statens och de enskildes skogar i Norrland och Dalarna, enär de förra 
1 stort sett, såsom förut har omnämnts, ligga förskjutna till högre belägna 
och mera ofruktbara områden. I nyss omförmälda fall fanns likväl 
möjlighet för en jämförelse, enär huvuddelen av Orsa sockens, med 
gamla likvärdiga urskogar bevuxna finnmark vid avvittringens inom 
Orsa socken och Hamra kapellag fastställande år 1884 samtidigt avsattes 
dels till besparingsskog åt Orsa socken, dels till kronopark (Hamra). 
De därefter skedda uppskattningarna av dessa skogar visa ock, att 
virkesförrådens värde var ungefär lika. I anledning av förenämnda i 
tidningspressen gjorda uttalanden lät undertecknad Fredenberg verk- 
ställa en jämförande utredning angående det ekonomiska resultatet av 
Hamra kronoparks förvaltning jämfört med samma resultat för Orsa 
besparingsskog åren 1884—1911. Av denna utredning, som är införd 
i skogsvårdsföreningens tidskrift år 1913 (allm. delen) och av vilken ett 
särtryck härmed bifogas (bil. 7) framgår: att vid tillträdet år 1884 
virkesförrådet å de bägge skogarna var ungefär likvärdigt per hektar 
produktiv skogsmark, att virkesförrådet å dessa den 1 januari 1912 
beräknats utgöra, för Hamra kronopark 109 kbm. per hektar och 
för Orsa besparimgsskog 54 kbm., sålunda för den senare icke mera än 
hälften mot den förra, att realisationsvärdena för dessa virkesförråd be- 
räknats utgöra, för kronoparken 378 kronor per hektar och för Orsa 
besparingsskog 112 kronor per hektar, att de för varje år uppkomna be- 
hållningarnas med 4 procents ränta på ränta kapitaliserade värden den 
1 januari 1912 utgjorde för Hamra kronopark 444 kronor per hektar 
och för Orsa besparingsskog 429 kronor samt att sålunda virkesförrådets 
