2 NE 
värde den 1 januari 1912 tillika med det kapitaliserade värdet av de 
årliga behållningarna var för Hamra kronopark 281 kronor större per 
hektar än för Orsa besparimgsskog, vilket för hela Hamra kronopark, 
25,668.63 hektar produktiv skogsmark, utgör 7,212,884 kronor. Detta 
belopp betecknar alltså den vinst, som kronan erhållit genom att icke 
realisera virkesförrådet å Hamra kronopark på samma sätt och till sådana 
pris, som skedde i fråga om Orsa besparingsskog. Att skillnaden per 
hektar kunnat bliva så oerhört stor, trots att de huvudsakliga försäljnings- 
beloppen så tidigt inflöto för Orsa besparingsskog och sedan fått löpa 
med ränta på ränta, beror därpå: att skogsbestånden å Orsa besparings- 
skog genom den plötsliga och starka utglesningen härjats av torka i 
långt högre grad, än som varit förhållandet å Hamra kronopark; att 
avfallet efter de stora avverkningarna å Orsa besparingsskog hunnit 
förstöras, vid den tid då sådant virke: med de inträffande bättre kommu- 
nikationerna erhållit saluvärde, vårför detta då icke kunde tillgodogöras, 
under det att detsamma å Hamra kronopark till största delen kunnat 
försäljas, eftersom avverkningarna där först efter kommunikationernas 
utveckling i högre grad stegrats; att virket å Orsa besparingsskog 
pressades ut till starka underpris, under det avverkningarna å krono- 
parken icke skett i större skala, än att alltid fulla pris kunnat erhållas; 
samt att den betydliga prisstegringen (dyrhetstillväxten) för vilken förut 
är redogjort, i hög grad medverkat till resultatet, vartill även i sin mån 
den större massatillväxten å kronoparken bidragit. 
Härtill kommer att såväl skogsbestånden som marken å Orsa be- 
sparingsskog 1 följd av den starka utglesningen befinna sig i ett sämre 
tillstånd för den framtida produktionen än ifråga om Hamra kronopark, varför 
ock en med förestående liknande jämförelse om 20 år torde komma att 
visa sig ännu gynnsammare för Hamra kronopark. 
Om ock en forcerad avverkning av den skadade och överåriga skogen 
icke i allmänhet skulle leda till sådana högst betydande förluster, som 
skett i fråga om Orsa besparingsskog, så manar dock exemplet till att 
noga överväga, innan man överhuvud beslutar sig för att å viss ort 
ovillkorligen anordna avverkning av större mängd virke än som mot- 
svarar den normala efterfrågan. 
I tidningspressen och vid diskussion om hithörande ämnen har 
emellertid framhållits, att ett även mycket betydande ökande av avverknin- 
garna från kronans skogar icke skulle åstadkomma någon sänkning i virkes- 
prisen. Ehuru sågverken i Norrland hade mycket ringa förtjänst å in- 
köpt kronoskogsvirke, köpte de icke förty, enär de hade behov av 
kronans virke för att hålla sågarne i gång. Sålde kronan virke i ökade 
