22 (GU = 
styrelsen fastställt hushållningsplanen att tjäna till ledning för skogs- 
skötseln under 20 år från och med 1909. 
Statsrevisorerna hava anmärkt att, med ett fortsättande av den 
avverkningspolitik, som genom planen och dess fastställande fått ett 
uttryck, virkesförrådet efter 65 år fortfarande komme att till mycket 
stor del utgöras av skog, som är äldre än omloppstiden. 
Domänstyrelsen får i anledning härav anföra att trädantal och kubik- 
massa virke av lägsta dimensionsklassen, 20—24 cm., utgöra ej mindre 
än resp. 48 och 27 procent av det uppskattade och i avverkningsberäk- 
ningen ingående totala trädantal och virkesförråd, i följd varav och i 
övrigt av orsaker, som här nyss förut anförts, man har grundad anled- 
ning antaga att åldern å en ej ringa del av nyssnämnt virke understiger 
100 år, att uppskattningen visar att av hela virkesförrådets kubikmassa 
allenast 3.1 procent utgöres av skadad skog, under det att lappmarks- 
skogarnas förråd av skadad skog i allmänhet uppgår till en flera gånger 
högre procent av totalförrådet, att omloppstiden av förrättningsmannen 
föreslagits till 130 år, ehuru han angivit föryngringstiden till a upp emot 
20 år, således en växttid av omkring 120 år, att jämlikt förenämnda 
grafiska framställning medelstammens ”grovlek 1.5 m. från marken vid 
en ålder av 110 å 120 år befunnits vara allenast c:a 22 A 24 cm. samt 
att varken vederbörande skogstaxator eller överjägmästare haft något att 
erinra emot det upprättade förslaget. 
Vid hushållningsplanens fastställande höll styrelsen visserligen 
före, att den föreslagna omloppstiden för skogen vore för låg, men då 
sådan utredning icke förelåg, att styrelsen ansåg sig kunna bestämma 
en högre omloppstid, lät styrelsen vid den föreslagna bero. Hade längre 
omloppstid bestämts, skulle den formel, efter vilken avverkningsbeloppet 
beräknats, givit mindre resultat, men hade då, med hänsyn till för- 
hållandena i övrigt, det sålunda beräknade årsavverkningsbeloppet bort 
höjas. Efter övervägande av de i handlingarna lämnade uppgifter fann 
styrelsen nämligen det föreslagna avverkningsbeloppet väl avvägt för 
denna skog. Någon höjning av detsamma ansåg styrelsen emellertid 
då ej varken erforderlig eller lämplig, synnerligast med hänsyn till det 
uppgivna jämförelsevis - ringa förrådet av skadad skog samt med känne- 
dom om den förhållandevis betydande mängden övermogen och skadad 
skog å andra skogar inom det större område, varav kronoparken 
är en del, eller Dorothea lappmarkssocken, och vilket förråd borde 
inom närmaste tidsperiod bliva i första hand föremål för hårdare av- 
verkning. 
