— 102 — 
av rummen, särskilt i Norrland, är uppenbart. Dock anser styrelsen, 
att även Sorsele- och Wilhelminabostäderna, trots den större rumshöjden, 
nöjaktigt uppvärmas. Vid undertecknad Fredenbergs besök i Sorsele 
revir år 1909 uppgav jägmästaren, att hans bostad var synnerligen 
varm, och vid besök förlidet år 1 Wilhelmina revir meddelade jägmästaren, 
uppå därom framställd förfrågan, att rummen icke voro svåra att upp- 
värma. I anledning därav har styrelsen från jägmästarna i dessa revir 
infordrat yttranden NE denna fråga, vilka yttranden härmed bi- 
fogas i avskrifter (bil. 17). Jägmästaren 1 Sorsele anför, att bostaden 
först var särdeles varm, men att den efter år 1912 i följd av upp- 
komna sprickor i väggtimret och husets sättning blivit kall och dragig. 
Sedan emellertid nu väggarna under förliden sommar diktats, har den 
blivit betydligt bättre, varför byggnaden, sedan den blivit brädfodrad 
och golven omlagda, åter bör bliva varm. Jägmästaren 1 Wilhelmina 
åter meddelar, att rummen, efter senast utförd reparation, med undantag 
av köket och övre verandarummet, vilka äro ganska kalla, i det hela 
taget, trots rummens höjd och det kalla klimatet, icke äro svåra att 
uppvärma, varjämte han säger sig icke hava uppgivit motsatsen. 
I timrade bostäder är det vanligt, att rummen efter några år, 
sedan sprickor i timret och mindre öppningar på grund av väggarnas 
sättning uppkommit, bliva kalla och dragiga. Därför brädfodras icke 
heller dessa bostäder omedelbart, utan först senare, sedan huset fått sätta 
sig och alla uppkomna öppningar och sprickor genom diktning kunnat 
tätas. Även Wilhelminabostaden blev efter några år kall och dragig, 
men undanröjdes denna olägenhet i huvudsak, sedan väggarna diktats 
och huset försetts med ytterpanel. Beträffande Sorselebostaden borde 
jägmästaren ett år tidigare hava begärt medel till väggarnas diktning 
och förseende med ytterpanel; att arbetet icke ens förlidet år blivit slut- 
fört, beror på jägmästaren själv, eftersom han haft medel anslagna till 
arbetet i dess helhet. 
I fråga om Lyckselebostädernas inredande med céntraluppvärm- 
ning 1 stället för kakelugnar samt varmluftsystemets förmenta mindre 
lämplighet, ävensom det anmärkta förhållandet, att byggnaderna icke 
försetts med brandsäkra kassaskåpsanordningar, får styrelsen anföra 
följande. 
Då styrelsen 1 början av år 1910 gick i författning om uppgörande 
av nya ritningar för jägmästarebostäder i Norrland, togs 1 övervägande, 
huruvida dessa borde uppgöras för centraluppvärmning;. Att därför 
använda varmvattensystemet ansågs uteslutet, dels därför att, enligt ut- 
talande från sakkunnigt håll, ved icke lämpar sig såsom bränsle för 
