— 1108 — 
skötseln redan nu kan betecknas såsom god, vilket länder de jägmästare 
till heder, vilka haft ansvaret för skogsskötseln inom de revir, där så är 
förhållandet. Det visar ock, att i den personliga förmågan och driften 
samt intresset bland skogsstatens tjänstemän måste, om reviren icke äro 
för stora och anslagen ej för knappa, sökas den viktigaste faktorn till 
hushållningens utveckling. 
Åven domänstyrelsen har städse arbetat under trycket av för ringa 
personal. Detta har i all synnerhet gjort sig ; gällande under det sista 
tiotalet år. Löneregleringskommittén har ock i'sitt betänkande den 9 
mars 1907 vitsordat, att domänstyrelsens arbetsbörda var synnerligen 
tryckande, och jämväl departementalkommitterade hava 1 sitt betänkande 
betonat detta. Visserligen erhöll domänstyrelsen med löneregleringen 
från och med år 1909 en ny skogsbyrå, men samtidigt indrogs. en 
notarietjänst å skogsbyråerna. I vilken hög grad styrelsens arbetsbörda 
under de senaste åren vuxit, belyses i viss måv av ökningen av skogs- 
avverkningen samt utgifternas och inkomsternas tillväxt (se bil. 21 och 
22). Att erinra är ock, att sannolikt dess arbetstid i större grad än 
: något annat affärsdrivande verk torde tagas 1 anspråk med besvarande 
av nådiga remisser. Dessa avse visserligen till stort antal jämförelsevis 
smärre frågor, såsom utsyning 1 förskott å hemmansskogar i lappmar- 
ken, skogsavkastningens disposition å ecklesiastika boställen m. m. Men 
ofta äro de, såsom i fråga om yttranden över kommittébetänkanden och 
lagstiftningsfrågor m. m., mycket arbetskrävande. De hava ock vuxit 
i antal med det allt större skogliga intresset från allmänhetens sida. 
I avbidan på att de skilda kommittéer eller sakkunnige, som jäm- 
likt Eders Kungl. Maj:ts förordnande haft att avgiva betänkanden och 
förslag 1 olika "skogshushållningsfrågor, kunnat avlämna sådanadbetand 
kanden samt Eders "Kungl. Maj:t och Riksdagen fattat beslut i anledning 
därav, har styrelsen måst begränsa sig till att med den personal i styrel- 
sen och i skogsstaten, som stått till styrelsens förfogande, så långt det 
varit möjligt söka verka för införande av bättre skötsel å de allmänna 
skogarna, främst genom avverkningarnas ökande i beståndsvårdens in- 
tresse samt genom införande av större enhetlighet och konsekvens i 
förvaltning och tillämpande av bättre affärsmetoder, så vitt detta inom 
ramen av gällande författningar låtit sig göra. 
Då Riksdagens revisorer vid sina Bnmärkninsgers icke i skälig mån 
synas hava tagit hänsyn till de medel och den De som lagts 1 styrel- 
sens händer, och då Revisorerna icke heller, såsom dock den norrländska 
skogsvårdskommittén gjort, synas hava beaktat, att försummelser i skogs- 
skötseln eller befintliga hinder för en rationell skogsskötsel — allra 
