— 114 — 
14) Då Statsrevisorerna även 1 fråga om skogsskötselns direkta 
handhavande riktat anmärkningarna mot domänstyrelsen, nödgas'styrelsen 
framhålla, att styrelsen icke kan påtaga sig det ansvar, som uppenbar- 
ligen bör påvila den lokala skogsförvaltningen. Då dennas befogenhet 
i avseende på skogsskötseln är synnerligen stor, trots vad av den norr- 
ländska skogsvårdskommittén och även 1 övrigt blivit 1 motsatt riktning 
uttalat, och då det på grund av skogarnas beskaffenhet — särskilt 1 fråga 
om Norrland — måste så vara, lärer ock skogsförvaltningens ansvar 
böra bedömas i förhållande därtill. Därvid måste dock nödig hänsyn 
fästas vid vad som för skogsförvaltningen varit möjligt åstadkomma 
med avseende på rådande avsättningsförhållanden och de för stora tjänst- 
göringsområdena. 
15) Då styrelsen efter tillsättandet av den norrländska skogsvårds- 
kommittén år 1907 och senare kommittéer, som ännu äro 1 verksamhet, 
ansett sig vara förhindrad att avgiva förslag till sådana ändringar i fråga 
om styrelsen och den lokala skogsförvaltningens or ganisation, som äro 
oundgängligen nödiga, för att en tillfredsställande skötsel av de allmänna 
skogarna skall kunna införas, har styrelsen måst inskränka sig till mindre 
partiella organisationsförslag samt att i fråga om skogsskötseln i främsta 
rummet söka genom efter hand ökade avverkningsbelopp tillgodogöra 
skadad och övermogen skog samt skog, som i beståndsvårdens intresse 
bort avverkas, ävensom verka för införande av större likformighet i 
förvaltningen samt tillämpande av bättre affärsmetoder, så långt detta 
med gällande författningar varit möjligt. 
Det Synes styrelsen att dess verksamhet bör bedömas med hänsyn 
till de medel och den makt, som statsmakterna givit styrelsen. Med 
detta till utgångspunkt, skall man finna, att, trots statsmakternas efter 
hand ökade intresse och offervillighet för skogsväsendet, anslagen alltid 
varit för små, personalen i skogsstaten svagare avlönad än i andra verk 
likställd personal samt att personalen alltid varit och fortfarande är för 
fåtalig. Domänstyrelsens stora svårighet att med den starkt växande 
arbetsbördan, varav uppgifterna i bil. 21 och 22 torde i viss grad ut- 
göra mätare, kunna med samma personal medhinna allt, torde ligga i 
öppen dag. Stockholm den 18 januari 1915. 
Underdånigst 
KARL FREDENBERG. 
TH. ÖRTENBLAD. T. W. HERMELIN, 
föredragande. 
Arne Chatillon- Winbergh. 
