2 HENRIK HESSELMAN 



mot bli förändringarna små, eller ock kunna de gå i en för frönas groning 

 eller trädplantornas utveckling ogynnsam riktning. När det gäller att i 

 detta avseende undersöka humustäckets beskaffenhet, har jag ansett det 

 vara av vikt att främst inrikta studierna på kväveomsättningen. Humus- 

 täckets icke minst viktiga roll i skogsmarken är, att det innehåller ett 

 kväveförråd, som genom åtskilliga processer så småningom kommer ve- 

 getationen till godo. Då kvävet, åtminstone i en för växterna tillgänglig 

 form, vanligen utgör minimifaktorn, som så att säga reglerar markens 

 fruktbarhet, kan en studie av det organiskt bundna kvävets omsättning 

 leda till en i växtfysiologiskt hänseende ytterst viktig uppskattning och 

 värdesättning av markens beskaffenhet med hänsyn till de unga plan- 

 tornas snabba och kraftiga utveckling. I en föregående, nyss publice- 

 rad avhandling, »Studier över salpeterbildningen i naturliga jordmåner 

 och dess betydelse i växtekologiskt avseende» \ har jag sökt ge en samman- 

 fattande framställning av skogsmarkens kväveproblem. Jag har därför i 

 efterföljande avhandling ej ansett mig behöva redogöra för de där med- 

 delade resultaten, utan förutsätter, att dessa äro bekanta för läsaren. 



Vid de undersökningar, vilka behandlas i efterföljande avhandling, 

 ha analyserna utförts av anstaltens kemistbiträden, i främsta rummet av 

 fil. kand. GURLI Laurentz. Nitratbestämningarna ha, liksom förut, utförts 

 med den kolorimeter, som tillhör Centralanstaltens bakteriologiska avdel- 

 ning, vars föreståndare, professor Chr. Barthel, med stort tillmötes- 

 gående låtit oss begagna denna på sin institution. Till honom och andra 

 medhjälpare ber jag att få uttala mitt varma tack. 



Experimentalfältet "/a 191 7- 



^ Skogsvårdsföreningens tidskrift 1917. H. 4 — 6, 



