(937^ SKOGSFÖRVXGRIXG O. SALPETERBILDXIXG I MARKEX 13 



glesare och lägre än på hygget för övrigt. Konkurrensen med fröträ- 

 den gäller sålunda icke blott de uppväxande tallplantorna, utan ock 

 själva hyggesvegetationen. 



På hygget från vintern ig 12 — 19 13 var Epilob7U)n-\ege\.2Li\onen upp- 

 blandad .med ännu flera örter än å de yngre hyggena, såsom t. ex. 

 Caninus crispus och Fragaria vesca. Epilobium aiigustifoliuui reagerar 

 endast undantagsvis med difenylamin, vilket närmast beror på att plan- 

 torna äro äldre (se Hesselmax 1917 sid. 33S). Hallon oc\\ Solidago g<t 

 däremot en kraftig nitratreaktion. 



På det äldsta i samma följd, på samma mark och i samma exposition 

 belägna hygget är hyggesvegetationen ganska rik. Hygget gjordes 

 vintern 191 1 — 1912 och hade sålunda vid undersökningstillfället (^9/5 — 

 3^/51916) legat fyra somrar. Bland hyggesväxterna märkas utom Galeop- 

 sis bifida flera av våra vanligaste åkerogräs såsom mjölktistel {So7ichus 

 arveyisis), åkertistel {Cirsiuni ar v ense) och vägtistel [Cirsium lanceolalimi) 

 jämte flera andra. I de gamla brännfläckarna, varest man bränt riset å hygget, 

 märkas även nässlor {Urtica dioicä). Epilobium, som nu väl sannolikt vuxit i 

 fyra år på hygget (alltsedan sommaren 1 91 2), ger icke längre någon nitratreak- 

 tion, däremot är detta fallet med hallon, mjölktistel [Souc/ius arvensis) och 

 \'2,g\\sX€\.{Cirsiu)n lanceolatuui). Jordprov från hygget bilda vid lag- 

 ring betydande mängder salpeter, dock nä kvantiteterna ej 

 samma höga belopp som på 19 14 års hygge. Huruvida detta re- 

 sultat beror på en ren tillfällighet eller fär tolkas som en avtagande sal- 

 peterbildning å hygget må tills vidare lämnas därhän. 



Ett ännu äldre hygge ligger alldeles invid det nyss skildrade bestån- 

 det, men marken består av morän, ej av rullstensgrus. Hygget härstam- 

 mar från vintern 1910 — 19 11 och iordningställdes våren 191 2. Det un- 

 dersöktes såväl våren 19 15 som våren 19 16, sålunda x\å en hyggesål- 

 der av fyra och fem år (se närmare beskrivning sid. 1034). \"åren 191 6 

 iakttogs kraftig nitratreaktion hos hallon, nässlor, somliga individ av 

 Epilobium angusiifolium och Galeopsis bifida. Jordprov, insamlade 

 våren 1915, bildade vid lagring betydande salpetermängder 

 (se tab. 1 1 nr 5). Från detta hygge togos även jordprov för bakteriologisk 

 undersökning. Jordproven visa en stor ammoniakspaltningsförmåga (se 

 tab. I nr 12), nitrifiera mycket långsamt en ammoniumsulfatlösning 

 och denitrifiera hastigt och under livlig gasutveckling GiLTAYS lösning. 

 Bakteriefloran överensstämmer i dessa avseenden med den 

 rena mullens. 



De här skildrade hyggena lämna exempel på hur enbart själva hugg- 

 ningen och den därmed inträdande högre ljustillgången under 

 gynnsamma förhållanden kan åstadkomma en radikal omvälv- 



