\ 



(943) SKOGSFÖRYxXGRIXG O. SALPETERBILDXIXG I MARKEN 



19 



Ur Skogsförsöksanstaltens saml 

 Fig. 7. 



fr.rf. 



Föryngrirg efier blädning, där luckorna börja förena sig med varandra. Söder- 

 manland. Högsjö sn. Fredriksbergsskogen. °/j 1916. Nitrifikation i föryng- 

 ringsytornas humustäcke. — Regrowth afier thinning at a spöt where small clea- 

 rings ioin one another. Nitrifying humus.) 



föryngringsluckorna ha ständigt gett en mycket kraftig nitratreaktion, 

 visande att en salpeterbildning försiggår i marken. Lactuca muralis och 

 de båda Cirsiutn-diXtemdi äro likaledes nitratofila växter, deras salpeter- 

 halt har emellertid icke undersökts. 



På fuktigare platser är örnbräken (Pteris aquilina) den vanligaste växten 

 i luckorna. Den når ofta en rätt stor frodighet och är nog hinderlig 

 för granarnas utveckling, som i de ståtliga ormbunkarnas skugga kunna 

 bli ganska gängliga. Granarna ta sig dock alltid igenom. Under orm- 

 bunkarna bildas en mera mullartad humus, vissa mullälskande mossor 

 komma till utveckling, såsom Bryum roseum och AstropJiyllum cuspi- 

 datum. En salpeterbildning försiggår i marken, såväl Luzula pilosa soxn 

 Rubus idesus visa å dylika platser en betydande nitrathalt. 



Vid Äs i Julita socken i Södermanland ha skogarna samma karaktär 

 som å Högsjö. Barrblandbestånden äro väl slutna, mossorna utgöra 

 den väsentliga markbetäckningen, de vanliga risen förekomma, men spela 



