20 HENRIK HESSELMAN (944) 



en mera underordnad roll. Bland risen märkes även Pyrola cJilorantha. 

 I bestånden uppträder, men i mycket enstaka exemplar, Viola riuiniana. 

 I vindfällsluckorna, även i sådana av ringa omfattning, uppträder mycket 

 snart en nitratofil vegetation, som ger kraftig salpeterreaktion (se när- 

 mare sid. 1038'). Dessa växter förekomma även på sådan mark, som ej 

 blivit omrörd vid trädens stormfallning. 



Skogarna å Alkvettern, Högsjö och As marker höra tydligen till 

 samma typ som de, som undersökts å Jönåkers häradsallmänning. Visser- 

 ligen har jag ej undersökt, om någon nitrifikation förekommer i marken 

 under beständen, men likheten i alla avseenden med förhållandena ä 

 Jönåker, såsom humustäckets struktur, frånvaron af nitrifikationsbakterier 

 (bestånden å Alkvettern), saknaden av nitratreaktion hos växterna i be- 

 ståndet samt min erfarenhet angående andra skogar av samma typ tala 

 för att någon nitrifikation ej förekommer i marken, så länge beståndet 

 är slutet. Ett ökat ljustillträde däremot, sådant som förorsakas av en 

 luckhuggning, en vindfällning eller en kalhuggning, länkar om hela kväve- 

 omsättningen, i det att en livlig nitrifikation inträder. Till denna typ 

 synas våra bästa barrskogsmarker i mellersta Sverige höra. 



I nu skildrade skogstyper har avverkningen ett tydligt inflytande på 

 markens kväveomsättning. Antingen ökas salpeterbildningen högst 

 väsentligt såsom i de örtrika granskogarna eller också fram- 

 kallas den i en mark, där nitrifikation förut ej ägt rum, t. ex. 

 i vissa typer av de mossrika barrskogarna. Förändringen är 

 oberoende av alla markberedningsåtgärder. Enbart det ökade 

 ljustillträde, som följer med avverkningen, påskyndar s alpeter- 

 bildningen (de örtrika granskogarna) eller länkar in kväve- 

 omsättningen på nya banor, i det den framkallar en nitrifika- 

 tion i marken (de här skildrade mossrika barrskogarna). 



Emellertid finns det vidsträckta skogsmarker, som vid avverkning för- 

 hålla sig på ett annat sätt. Framförallt i Norrland tyckas de ha en vid- 

 sträckt utbredning, men förekomma även i andra delar av landet. 



KAP. V. 



Kalhyggen i mossrika barrskogar utan inträdande 

 nitrifikation i marken. 



Frågan om de norrländska skogarnas föryngring har under de senaste 

 åren mer än någonsin förut trätt i den skogliga diskussionens förgrund. 

 Det har blivit ett problem, icke blott för den praktiskt verksamma skogs- 



^ Hänvisning till högre sidanlal än 1028 gäller Medel. fr. Statens Skogsförsöksanstalt h. 

 13 — 14, där detaljundersökningarna äro publicerade. Red. 



