22 



HENRIK HESSELMAN 



(946) 



inträdande nitriiikation i marken (se sid. 10), men till övervägande 

 del tillhöra de en annan typ. 



Som bekant har råhumustäcket i de norrländska skogarna ofta en 

 ganska mäktig utveckling, framförallt är detta fallet i de genom timmer- 

 blädning starkt utglesade mossrika granbestånden. I dessa har blåbärs- 

 riset nått en mäktig utveckling, framförallt på de något mera ljusa parti- 

 erna mellan träden, medan lingonriset vanligen förhärskar omedelbart 



Ur Skogsförsöksanstaltens saml 



Fig. 9. 



Foto av förf. 



Råhumusprov från starkt genomblädad, svagt växtlig och lavbehängd granskog 

 i Västerbotten. Degerfors revir. Krpk. Kulbäcksliden. Vs ^9^5- ^ mark- 

 betäckningen rikligt med blåbärsris. Blekjorden börjar ungefär vid 47 cm. 

 — (Sample of raw humus from an old thoroughly thinned spruce-forest.) 



under trädkronorna. Denna egendomliga fördelning av blåbärsris och 

 lingonris är mycket karaktäristisk för Norrlands mossrika barrskogar 

 och kan iakttagas över Sveriges norra skogsområde från norra Dalarna 

 i söder till norra Lappland i norr. Ofta förhåller det sig så, att där 

 granarna stå mycket tätt, lingonriset blir förhärskande, medan i de 

 glesare partierna i beståndet blåbärsriset spelar den större rollen. Ge- 

 nom blädningen synes ofta ha åstadkommits synnerligen gynnsamma 

 betingelser för blåbärsriset, och dä detta är en kraftig råhumusbildare, 

 har avverkningsformen även gynnat utvecklingen av ett mäktigt råhumus- 



