(97 3) SKOGSFÖRYXGRIXG U. SALPETERBILDNIXG I MARKEN 49 



täcke, kan redan en kalavverkning eller enbart en luckhugg- 

 ning framkalla en livlig nitrifikation i marken. 



2) En markberedning med finnplog eller något annat red- 

 skap, som åstadkommer en omblandning av humustäcket och 

 mineraljorden, framkallar en salpeterbildning, även när beslån 

 det är så slutet, att en nitrifikation eljes ej förekommer. 



3) Multnande ris och gammalt ruttnande virke befordrar eller 

 framkallar en nitrifikation i marken även under sådana om- 

 ständigheter, att en salpeterbildning eljes ej förekommer. 



4) Där råhumustäcket är något kraftigare utvecklat, förmår 

 ej enbart en luckhuggning eller en kalavverkning framkalla en 

 salpeterbildning. Ammoniakbildningen ökas dock väsentligt. 

 Salpeterbildning kan emellertid framkallas antingen genom en 

 markberedning med redskap eller ock genom risets avbränning 

 eller markens avsvedning. 



5) I sådana skogstyper, där humuskvävet omföres till salpeter- 

 syra, t. ex. i skogarna av ädla lövträd eller i de örtrika gransko- 

 garna, ökas salpeterbildningen enbär t genom det ökade ljustill- 

 träde, som blir en följd av en luckhuggning eller kalavverkning. 



I det följande skall jag söka att närmare utveckla orsakerna till dessa 

 märkliga förändringar. 



KAP. XI. 



Om de vid förändringarna i kvävets omsättning 

 verksamma faktorerna. 



Det omslag i kväveom^ättningen, som nyss beskrivits, förutsätter så- 

 dana förändringar i marken, att de salpeterbildande bakietierna där kunna 

 utveckla sin verksamhet. Till en början må erinras därom, att dessa 

 bakterier äro mycket allmänt utbredda i naturen. Då vi ej kunna påvisa 

 dem i vissa slags marker, t. ex. i de mossrika barrskogarnas humustäcke, 

 så visar detta, att de ej här finna passande utvecklingsbetingelser. Sedan 

 humustäcket genomgått vissa, för bakterierna gynnsamma förändringar, 

 infinna de sig snart, vilket i sin mån utgör ett vittnesbörd om hur allmänt 

 dessa bakterier äro utbredda i naturen och hur utomordentligt lätt de 

 spridas. Det behöver blott erinras därom att nitrifikation mycket snart 

 inträder i en vindlallslucka i en skog, ehuru nitrifikationsorganismer full- 

 ständigt kunna saknas inom stora områden av omgivande skogsmarker. 

 Saken torde väl riktigast förklaras på så sätt, att en infektion av marken 

 ständigt försiggår, men där jorden har en för nitrifikanterna olämplig 

 besk ifi^en het, gå de under, alltefter som de föras dit.^ 



' En dylik infektion torde kanske förklara, att man i råhumusproven vid lagring kan 

 akttaga en mycket svag nitrifikation. 



4- Skogsvårds/öreningens Tidskri/t igiS. Serien A. 



