(987) SKOGSFÖRYNGRING O. SALPETERBILDNING I MARKEN 63 



Ur Skosrsförsöksanstaltens saml. 



Foto av förf. 



Fig. 27. Unga granplantor i sluten granskog på multnande granstam. Dalarne. Hamra 

 kronopark. Börringsberget. ^'/g igii. • — (Young spruce-plants on mouldering 

 spruce-logs.) 



Jag har förut visat, att pä hyggen och i luckor det multnande virket 

 gärna framkallar en nitrifikation, möjligen ha lågorna någon liknande 

 betydelse även när beståndet är slutet, ehuru väl sannolikt nitrifikationen 

 i så fall är ganska svag. 



Gå vi sålunda igenom vår erfarenhet om de faktorer^ som gynna för- 

 yngringen, finna vi genomgående, att de på ett särdeles märkligt sätt 

 sammanfalla med humuskvävets nitrifikation. Där humustäckets kväve 

 omföres till salpetersyra, försiggår föryngringen lätt och 

 utveckla sig de unga tall- eller granplantorna väl, såvida de ej 

 ha att konkurrera med en synnerligen frodig gräs- och örtvegeta- 

 tion. Där humustäckets kväve ej nitrifieras, är den naturliga 

 föryngringen försvårad, gran och tallplantorna växa långsamt. 



Där humuskvävet nitrifieras, försiggår ock föryngringen under ringare 

 ljustillträde än på annan mark, varpå vackra exempel lämnas såväl av 

 den nyss omnämnda tvååldriga tallskogen som ock av de med försik- 

 tighet behandlade örtrika granskogarna (se fig. 28). Tall- och gran- 



