(ioi9^SKOGSFÖRYXGRIXG O. SALPETERBILDNING I MARKEN 95 



Ur Skogsförsökäanstaltens saml. 



Foto av förf. 



Fig. 44. Vällyckad tallplantering i mindre lucka i gammal granskog. Nitratofil hygges- 

 vegetation. Lappland. Lycksele sn. Vänjaurträskliden. ®/- 191 1. — (Successful 

 pine-plantation in a small clearing in an old spruce-forest. Nitratophilous vegetation.) 



skjuta fart, och om de förekomma tillräckligt tätt, kunna de förr eller senare 

 bilda ett bestånd (se fig. 42). Dessa granplantors utveckling samman- 

 hänger dock med humustäckets förvandling, en livligare omsättning måste 

 inträda. Ännu har jag ej undersökt saken i detalj, men av mina observa- 

 tioner synes framgå, att det ej fordras, att humuskvävet nitrifieras, ehuru 

 utvecklingen på de marker, där detta äger rum, gar hastigare än annor- 

 städes. Där man på hygget har särdeles gott om dylika plantor och 

 där humustäcket snart omsattes, där har man ock all anledning att ta 

 vara på vad naturen bjuder och låta dessa granar ingå i eller bilda 

 det nya beståndet (se fig. 43). Svårigheterna ligga huvudsakligen i att 

 få ett sådant bestånd fullt slutet; att genom hjälpplantering fylla ut före- 

 fintliga luckor är emellertid en sak, som bör försökas. Om man härut- 

 innan lyckas, beror mest på markens beskaffenhet och framförallt pä 

 kvävets omsättning. Där humuskvävet nitrifieras, äro utsikterna störst, 

 ty där kan man även i relativt små luckor draga upp tall (se fig. 44). 

 I senare tid har man, i synnerhet efter HOLMGRENS inlägg i frågan, 



