WIDÉNS KULTURPLOG 121 



med förstnämnda redskapet pr dag uppnåtts en plöjd areal av i medel- 

 tal respektive 2.62 och 3.29 hektar, förutsatt att avstånden mellan plog- 

 ränderna varit 1.2 och 1.5 meter. 



Vad själva markberedningen angår, så ristar den Widénska kultur- 

 plogen en 10 — 15 cm. bred fåra, från vilken marktorvan jämte mer eller 

 mindre av det översta jordlagret skjutes eller vältes åt sidan, till höger 

 om plogens rörelseriktning. En fullt idealisk markberedning med luck- 

 ring av jorden och blandning av de översta jordlagren åstadkommer 

 denna plog allt.sä icke, den har i det fallet kanske i än högre grad än 

 finnplogen sin givna begränsning, vilket naturligtvis ej hindrar, att kul- 

 turresultatet icke desto mindre i många fall kan gestalta sig tillfreds- 

 ställande efter båda. Möjligen skulle man f. ö. kunna tänka sig, att 

 den Widénska plogen, åtminstone då den användes på jämna hedland 

 med löst, smuligt humustäcke, kompletterades med en löstagbar apparat, 

 t. ex. i form av en omedelbart bakom plogbillen och frötrattens pip 

 följande, roterande taggcylinder eller helt enkelt en vidfäst kratta, var- 

 med jorden i plogfåran bleve omrörd. 



I sitt nuvarande skick utmärker sig emellertid den Widénska plogen 

 för en mycket höggradig förmåga att under tillfredsställande arbets- 

 prestation komma fram även i synnerligen hindersam mark; beträf- 

 fande förmågan att taga hinder samt lättheten att undvika fastkörning 

 mot rötter o. d. står detta redskap enligt mitt förmenande avsevärt 

 framom finnplogen. På ytan 400, vars besvärliga markbeskaffenhet 

 framgår av fig. 7, kom, såsom förut blivit nämnt, finnplogen till korta, 

 under det att den Widénska plogen här kunde köras med en fart, som 

 pr dag skulle motsvarat ej mindre än 2.31 hektar kultiverad areal med 

 1.2 m:s avstånd mellan plogfårorna. 



Såsom i Kildals uppsats och efter honom i det förut omnämnda 

 prospektet framhålles, utgöra massor av färsk kvist det värsta hindret 

 mot plöjningen av ett därmed belamrat hygge. K. tillråder för den 

 skull, att på sådana platser kvisten hoplägges i rader, mellan vilka plöj- 

 ningen därefter sker. 



Härtill må anmärkas, att arbetet med risets hopläggning också nöd- 

 vändigt betyder en högst betydande — i verkligheten kanske en för- 

 dubbling eller tredubbling! — av kulturkostnaderna. För att i möjligaste 

 mån hålla dessa nere och på samma gång åstadkomma bästa möjliga 

 arbete med kulturplogen kunna ett par andra förfaringssätt tänkas. Det 

 första är, att plöjningen sker före avverkningen. Det är på tallmarker- 

 na i övre Norrland, som jag anser att ett dylikt förfaringssätt på grund 

 av flera samverkande skäl obetingat kan tillrådas. Därvarande marker 

 med bestånd av gammal, ofta gles skog och vanligen sä gott som utan 



9- Skogsvår dsf öreningens Tidskrift ig/8. Serien A. 



