124 



Taicll n. 



EDVARD W1BFX:K 



Redan under fältarbetenas gång märkte jag, att utmatningen a\- fröet 

 skedde olikformigt; den sista återstoden av behållarens innehåll föreföll 

 alltid påfallande dryg och frökornen i detsamma syntes vara i viss rikt- 

 ning utsorterade. För att bringa full klarhet i dessa förhållanden och 

 på samma gång studera den inverkan, som olika grovlek, vikt etc. hos 

 fröet kunde utöva på utmatningen, anställdes efter återkomsten från fält- 

 arbetena vissa experiment med Widénska plogens såddapparat. Dessa 

 tillgingo så, att en av fröbehållarne, försedd med 5-hålsskiva — alltså 

 samma kombination som använts vid fältförsöken! — fylldes med frö 

 i avrundade kvantiteter, varierande allt efter olika frösorter mellan 450 

 och 600 gram, såsom närmare framgår av efterföljande tabeller. Klaffen 

 på baksidan av fröbehållaren hölls öppen genom en stötta, och utmat- 

 ningsapparaten sattes i rörelse genom kringvridning av stora ploghjulet. 

 Efter kringvridning av så många hjulvarv, som motsvarade 500 m. till- 

 ryggalagd väg, uppsamlades och vägdes det utfallna fröet. På detta 

 sätt undersöktes den frömängd, som, under förutsättning att fröbehålla- 

 ren ej blivit påfylld och såddapparaten varit i oavbruten funktion, skulle 

 fallit mellan varje 5oo:de meter av de första 3 kilometerna av plogens 

 väg. Ur den frökvantitet, som föll på respektive vägstyckena o — 500 

 och 2 500 — 3 000 meter, togs därjämte prov om 10 kubikcentimeter, i 

 vilka antalet frökorn räknades. Samtliga de frösorter, som kommit till 

 användning vid sådd med plogen under sommarens fältarbeten, näm- 

 ligen tallfrö från Jörns och Råneå samt granfrö från Tåsjö och Junsele 

 revir, provades på detta sätt och därjämte tallfrö från Storbackens re- 

 vir. Med varje fröslag utfördes tre experimentserier. 



Resultatet av dessa försök föreligger i efterföljande tabeller. 



