E I G. HEMBERG 



BOKENS (FAGUS sILlATKA L.y LW.ANDRING 

 TILL SKAXDIXAMEN OCH DESS SPRIDXIXGS- 



BIOLOCxL 



KAP. I. 

 Inledning 



De äldsta spåren a\- släktet Fagus hava av M. Lesquereux blivit 

 upptäckta i Nordamerika i yngre kritformationen eller den s. k. 

 Dacotagruppen (SapORTA 22. Fyndet utgjordes av bladavtryck: 

 helbräddade och snarliknande F. sihmtica. Arten erhöll namnet F . po- 

 lyclada Lesq. 



Men även 1 Nordamerikas tertiär hava anträftats rester av flera bok- 

 arter såsom F. pseiidoferruginca Lesq., F. Aiitipafi Heer.. F. Dtucali- 

 onjs Goepp, F. Fcronitc m. fl., av vilka några äro identiska med arter i 

 Gamla världens tertiär. Sålunda F . Deiicalionis frän Nordgrönlands. Is- 

 lands och Spetsbergens ända till Piemonts och s. Frankrikes tertiär, F . 

 FercmicB i Böhmens, Steyermarks och Sydeuropas tertiär, samt F . Anti 

 pafi i Nordgrönlands. Sachalins, Japans, Kirgisstäppens och Sydfrank- 

 rikes. PUocena bildningar i Rhondalen innehålla rester av F . silvatica 

 var. pliocenica Sap. och även Arnodalens pliocena avlagringar förete 

 rester av bok, som äro fullt identiska med nutidens F . silvatica (Schimper 

 ^i: Schenk 23). 



I tertiära bildningar vid Mogi nära Nangasaki i Japan har Nathorst 

 1 1 8) påvisat rester av F. ferruginca fossilis Nath., samt frän andra lo- 

 kaler i Japan F. Sieboldii Ivndl. 



Även K. KoiWAI (13) har å Sanjunin-machi (Japan) i yngre tertiära 

 tuffer anträffat rester av Fagus silvatica var. Sieboldii. 



Släktet Fagus, uppdelat på en mängd arter, synes sälunda under ter- 

 tiärtiden ägt ett vidsträckt utbredningsområde inom norra halvklotet. 

 Den tertiära floran var emellertid cirkumpolär, och därav förklaras över- 

 ensstämmelsen mellan Europa — ^Japans Fagi å ena sidan och Japan- 

 Nordamerikas å den andra. Från de kring polen utbredda kontinenterna 



