BOKKXS IXVAXDRIXC; TILL SKANDINAVIEN 175 



samt upptogos som skyddslingar i dessa trädslags skogar eller bestånd. 

 Boken äger emellertid tvenne biologiska egenskaper, mäktiga vapen, 

 som tillåta henne besegra de flesta andra skogbildande organismer, 

 uttränga dessa och själv inkräkta de förras ståndorter. Dessa egenskaper 

 äro »skuggfördragning» och hög »beskuggningsförmåga», egenskaper 

 mot vilka endast ett fåtal skogsträd förmå tävlande uppträda i strid mot 

 henne. Den förra av dessa tillåter trädet att under längre tid fortleva 

 i undertryckt tillstånd för att efter rikare ljustillträde behärskande upp- 

 växa. Genom den senare egenskapen hindrar hon de mera Ijusbehö- 

 vande trädslagens fortkomst under hennes kronor eller i dessas slagskuggs- 

 bälten. 



Bokens livslängd överträftar även tallens, björkens och granens, och 

 tiden medger henne således att avvakta dessa grannars död, då hon över 

 deras växtplats småningom utvidgar sin beskuggande krona. 



Huruvida boken under sin tidigaste invandring i Danmark och södra 

 Skåne kommit i kontakt med tallen, känna vi ännu icke; att så likväl 

 kunnat ske åtminstone i norra Skåne torde icke kunna betvivlas. Moss- 

 undersökningarna, där dessa ej tillika omfatta pollen forskning, giva här- 

 om dåligt besked, emedan boken, som i det föregående påvisats, hållit 

 sig fjärran från försumpningar och i tillväxt stadda mossbildningar. 



För bokens spridning och utbildning har tallskogen städse varit av 

 den allra största betydelse. I dennes mossrika, genom ströfall humifice- 

 rade mark. fann den unga bokplantan skydd mot frosten, varjämte tallens 

 krona medgav nedsilning av den diffusa ljusmassa, som hos bokplantan 

 verkar riklig klorofyllbildning och kraftig tillväxt. \'i finna i nutiden, 

 huru boken mångenstädes genom zoochora agentier inplanteras i närbe- 

 lägna tallbestånd, samt huruledes hon här bildar det underskikt, som en 

 gång i form av högskog kommer att intaga den vikande tallens plats. 



Även björkskogen gynnade bokens invandring och samtidiga spridning 

 från hennes första invandrare eller senare kolonier. 



Boken undvek de björkbeständ, som förefunnos på de dåtida vid- 

 sträckta låg- och sumpmarkerna, men inflyttade däremot i de å högmark 

 belägna. För hennes inflyttning och utbredning var dock nödigt, att 

 björkbeståndet genom självgallring glesställt sig och höjt sina kronor 

 tillräckligt högt över marken. Genom björkarnas glesa krontak insilar 

 nu det för bokplantan nödiga ljuset, hon sköt upp mellan björkstam- 

 marna och utbredde sin beskuggande krona över dessa, till dess de, be- 

 rövade det nödiga ljuset, småningom gingo sin död till möte. 



Att i forntiden även aspeti utgjort skyddsskog för boken och beford- 

 rat hennes utveckling och spridning bevisas av enstaka analoga exempel 

 i nutiden. Sålunda flerstädes i Småland, varest aspdungar äga rik un- 



