BOKENS IN VANDRING TILL SKANDINAVIEN 179 



orsakar försumpning, å jämnare mark en slags torvbildning, uppstår ge- 

 nom de anhopade bladmassorna, som bilda djupa, vattenabsorberande 

 bäddar. I dessa försiggår en torvbildningsprocess, och den med humus- 

 syror mättade massan genomväves av Cladosporiums talrika mycelietrådar. 



Den på detta sätt försumpade eller förtorvade marken sätter sin de- 

 kadanta prägel på skogen och motverkar densammas föryngring. Det 

 blir sedan endast en tidsfråga, när den gamla bokskogen faller för tidens 

 tand och lämnar rum åt granen, som genom sin livsprocess delvis ut- 

 torkar eler omvandlar den torvartade marken till mild humus. 



Av förestående relation framgår, att man, åtminstone i naturskogen, 

 icke a priori kan tillerkänna granen segerns pris vid dess strid om växt- 

 platsen med boken. Forskningen i denna fråga torde ofta hava letts på 

 avvägar vid anblicken av de gamla spridda överåriga bokar, som i re- 

 liktform kvarstå på historiskt bevisbara bokskogsområden, å vilka numera 

 gran- (tall-)skogen utbreder sina massor och växer frodigare i bokskogs 

 myllan än å andra lokaler. Men flertalet sådana bokskogar hava under 

 senare tider varit underkastade människans utrotningstrafik, och de flesta 

 kvarstående bokstammarna, med numera starkt reducerad eller fullkom- 

 ligt upphörd fruktsättningsförmåga, äro sådana, som ratats av förra tiders 

 avverkare.^ 



WlBECK (31) har givit en intressant skildring av bokskogarnas historia 

 under de senare seklen, samt relaterat kungars och lagars skyddsbestäm- 

 melser för detta »bärande» träd. Men även människans hänsynslösa an- 

 grepp på boken har i hans arbete ingående beskrivits. Sålunda huru 

 bokskogar nedhuggits till pottaskberedning, huru staverhuggare huserat 

 och utglesnat desamma, och huruledes även fareldar i sin mån bidragit 

 till deras förintelse. 



Till denna historik kunde han även hava fogat den förödelse, som åt- 

 minstone i Skåne förorsakades genom överavverkning och planlös ved- 

 huggning under den forcerade brännvinsbränningen i slutet av adertonde 

 och början av nittonde seklen. 



I konungariket Danmark under hela förra århundradet och i Skåne 

 från detsammas mitt och till dess slut omhuldades emellertid bokskogen 

 med en pietet, som antog formen av verklig »fagomani». Endast bok 

 finge å ett stort antal privatskogar återuppdragas på de gamla bokskogs- 

 lokalerna, i vilket bördighetstillstånd dessa än befunno sig; och under 



^ Bland många sädana exempel namnes här endast den s. k. »Svinavallen» i Ryssby sn. 

 Kronob. län: ett vidsträckt område, fordom ren bokskog och allodial Ull Nydala kloster, 

 som här under oUonår betade sin svinhjord. Efter klosterreduktionen kom området i en- 

 skildas ägo, bokskogen uthöggs, gran (tall) inflyttade, och nu är det omvandlat till barrskog 

 med spridda åldriga reliktbokar. 



