ARl- TLIGHETSLARAX OCH SK( )C;sr,RrKE T 185 



motsvarigheten till de förädlingsmetoder, med vilka vi måste arbeta 

 inom skogsbruket. Förädlingsarbetet inom skogsbruket ligger ännu blott 

 i sin linda, inom lantbruket åter tycks det redan nu stå nära nog på 

 höjden av fulländning. En kort översikt av de inom denna sistnämnda 

 näringsgren utförda arbetena och utvecklade arbetsmetoderna, sådana 

 som de kommit till användning vid vår berömda växtförädlingsanstalt vid 

 Svalöv, ma här tjäna till belysande av de för skogsbruket närmast an- 

 vändbara metoderna. ' 



Den första metod, som kom till användning vid Svalövs-förädlingen, 

 var det s. k. metodiska massurvalet. Man utvalde år från år de 

 individ, som bäst motsvarade de uppställda fordringarna, och sådde 

 deras >frön» tillsammans. I full överensstämmelse med den DARWiNska 

 selektionsteorien tänkte man sig härvid genom en summering av de år- 

 ligen förekommande små avvikelserna kunna leda utvecklingen i en be- 

 stämd riktning och så småningom åstadkomma en även praktiskt taget 

 märkbar och värdefull förändring av den föreliggande ; sorten. Trots 

 upprepat noggrant urval kunde man emellertid aldrig fä fram några fullt 

 likformiga eller ; sortrena» sorter. Och det var just de på Svalöv åren 

 närmast före 1892 gjorda iakttagelserna över avkommans olika likfor- 

 mighet, allt efter som det härstammande från en enda eller från flera sam- 

 manslagna plantor, i förening med ett närmare studium av de rent 

 botaniska eller morfologiska egenskaperna, som ledde över till den där- 

 städes allt sedan nämnda år tillämpade s. k. pedigreemetodeii, en metod, 

 vid vilken man utgår från ett enda föräldraindivid, vars avkomma (JO- 

 HANNSENS rena linje») sedan alltjämt renodlas. Den av arbetena vid 

 Svalöv framgångna pedigreemetoden var emellertid ingalunda någon 

 nyhet. Redan ViLMORiN hade 1837 använt densamma vid sina växt- 

 förädlingar, och efter hans mönster hade metoden sedan tillämpats av 

 andra. Konsekvent och med den ytterligaste stränghet hade ju också 

 pedigreemetoden använts av Mendel vid hans epokgörande korsnings 

 försök på 1860-talet. Även om sålunda metoden i fråga, då den bör- 

 jade användas pä Svalöv, för ingen del var ny, så hade den dock ingen- 

 städes förut blivit tillämpad i så stor omfattning som därstädes. Det 

 närmaste, mest betydelsefulla resultatet härav ble\' påvisandet av den 

 snart sagt oändliga formväxling, som utmärker lantbruksväxterna. De 

 vanliga, av gammalt odlade sädessorterna visade sig, huru likformiga 

 de än kunde te sig för ögat, icke vara några enhetliga sorter utan 

 tvärtom regelbundet utgöras av flera eller färre, ofta en nära nog oänd- 



^ Den efterföljande framställningen av förädlingsarbelcna vid Svalöv är till huvudsaklig 

 del hämtad ur H. TEDINS populäruppsats: Växtförädling. I. ^lass- och pedigreeurval. 

 Populär naturvet. revy, 1912, sid. 155 — 160. 



^S- SkogsviirdsyoreniHgens Tidskrift igiS. Serien .-X. 



