190 NILS SYLVÉN 



gångna formerna skola visa sig nedärva de olika egenskaperna, är ofta 

 omöjligt att förutsäga. Vid sådd av frön, för vilka man känner blott 

 moderträdet, är detta naturligtvis absolut omöjligt. Endast då moder- 

 trädet äger vissa såsom dominerande kända egenskaper, kan man förut- 

 säga dessas nedärvning på ett jämförelsevis högt procenttal av avkom- 

 man. Ännu känna vi alltför litet rörande dominerande och recessiva 

 egenskaper hos skogsträden. Först systematiskt utförda ärftlighetsför- 

 sök kunna utfylla denna lucka i vårt vetande. 



Studier och undersökningar beträffande skogsträdens ärftlighetsför- 

 hållanden ha under senare år med mycken iver bedrivits av ett flertal 

 skogsbotaniska forskare. Professor Adolf Cieslar i Wien är här den 

 egentlige föregångsmannen. Redan sä tidigt som år 1887 föreligger av 

 hans hand ett första bidrag till lösandet av de för praktiken sä viktiga skogs- 

 botaniska ärftlighetsproblemen.^ ClESLARS största förtjänst hgger utan 

 tvivel däri, att han för första gången anordnat kulturförsök / större skala 

 med frön av olika härstamning, olika proveniens. Tall, lärk och gran 

 ha främst ingått i de ClESLARska proveniensförsöken. ClESLARS försök 

 följdes snart av andra länders forskare. Bland dessa är i främsta rum- 

 met att nämna professor Arnold Engler i Ziirich. Av såväl ClES- 

 LARS som Englers försök framgår, att plantor, som härstamma från 

 moderträd från högre belägna trakter, särskilt i ungdomen växa betyd- 

 ligt långsammare än plantor uppdragna ur frön från lägre höjd över 

 havet, och samma förhållande äger jämväl rum, då fröets härstamnings- 

 ort avviker i fråga om breddgraden." Samma resultat ha även Statens 

 Skogsförsöksanstalts i olika trakter av vårt land igångsatta proveniens- 

 kulturer givit. '"^ De utförda försöken ha otvetydigt visat, att av olika 

 skogliga egenskaper utmärkta skogsträdsraser förekomma, dels på olika 

 breddgrad, dels å olika höjd över havet. ^ — Proveniensförsökens prak- 

 tiska betydelse Hgger ju i öppen dag. Hade vi för c:a 40 — 50 år se- 

 dan vetat, vad vi nu av proveniensförsöken veta, hade ej sä betydande 



^ A. CiKSl.AK, Ueber den Einfluss der Grösse der Fichtcnsamen auf die Entwickelung 

 der rflanzen nebst einigcn Bemerkungen iiber schwedische» Fichtcn iind Weissföhrensamen. 

 Centralbl. f. d. gesammte Forstwesen, Wien 1887, sid. 149 — 153. 



" ClESLARS och Englers proveniensförsök ha omnämnts i den svenska skogslitteraturen 

 av Gunnar Schotte, Om betydelsen av skogsfröets geografiska härstamning. Skogsvårdsf. 

 Tidskr. 1904, sid. 195 o. f., och av NiLS Sylvén, Strödda iakttagelser från en studieresa 

 i Mellaneuropa. Skogsvårdsf. Tidskr. 19 12, sid. 43 o. f. 



•'' Se närmare Gunnar Schotte, Om betydelsen av fröets hemort och moderträdets 

 ålder vid tallkultur. Skogsvårdsf. Tidskr. 19 10, sid. 413 o. f., och Tallplantor av frön från 

 olika hemort. Ett bidrag till proveniensfrågan. Skogsvårdsf. Tidskr. 1 9 14, sid. 728 o. f. 



* En sammanfattande framställning av fröproveniensfrågans nuvarande ståndpunkt lämnas 

 av Arnold Engler i NaturNvissensch. Zeitschr. f. Först- u. Landwirtsch. 1913, sid. 444 o. f. 



