192 NILS SYLVÉN 



visade 53 ''o ett redan från början klotgransartat växtsätt, 16 ''o visade 

 ung. normal förgrening, 31 '^o voro av övergångstyp. Försöket är av 

 särskilt intresse, då det är ett av de första mera noggrant utförda, som 

 visa, att den skogligt så viktiga förgreningstypen är en ärftlig egenskap. 

 Förgreningskaraktärernas ärftlighet har även framgått av andra kultur- 

 försök, allra tydligast \id Zederbauers ovan omtalade pedigreekulturer. 



4. Huru skola vi då kunna tillvarataga och i möjligaste mån mass- 

 föröka de skogligt goda formerna av vara skogsträd? Svaret på denna 

 fråga skulle jag vilja formulera så: \i måste göra allt för att 

 gynna de goda formerna på de mindre värdas bekostnad. 

 I praktiken bör vårt handlingssätt gå ut på att samla frö från de skog- 

 ligt bästa for)ncrna, att samla just av dem så mycket frö som möjligt 

 och att söka öka de goda formernas fröproduktion. 



Gjorda beståndsanalyser och utförda ärftlighetsförsök ha visat, att 

 skogligt sett skilda skogsträdsraser — d. v. s. former med ärftliga egen- 

 skaper — verkligen föreligga. I några fall har man, som det tyckes 

 med allt skäl, framhållit vissa former eller sannolikt raser som skogligt 

 överlägsna andra. Då vi i dylika fall ha all anledning förmoda, att 

 ett massförökande av dessa skulle avsevärt höja avkastningen ur våra sko- 

 gar, då borde vi väl just i fråga om dem snarast tillgripa alla de åt- 

 gärder, som kunna gynna deras utbredande. Ät lämpliga personer 

 borde man giva i uppdrag att ombesörja fröinsamling i största möjliga 

 skala från individ av särskilt angiven formtyp. Och nästa åtgärd bleve 

 så att av de erhållna fröna uppdraga så vitt möjligt rena bestånd av 

 den eftersträvade skogsträdsrasen. För densammas ytterligare och snara 

 massförökande borde man härvid jämväl uppdraga särskilda bestånd 

 med tanke på tidig och riklig fröproduktion. 



Att nöjaktigt tillgodose det årligen ökade fröbehovet har länge varit 

 en svår sak. Gäller det nu att sovra ut det bästa av det i sin helhet 

 ofta allt för knappa frömaterialet, torde svårigheten att anskaffa erfor- 

 derliga frömängder ej utan vidare kunna övervinnas. Särskilda utvägar 

 måste nu anlitas i och för erhållande av nöjaktigt skogsfrö. 



Om frötillgången i våra skogar känna vi ännu jämförelsevis litet. Vi 

 veta icke, när eller hur ofta vi av ett och samma bestånd kunna vänta 

 oss rikare fröskörd, ej heller var den rikaste och bästa fröskörden skall 

 kunna väntas. Som bekant ha ju dock våra skogstidskrifter under en 

 följd av år årligen lämnat en på kronojägarnas årsrapporter grundad 

 sammanfattande framställning av frötillgången hos våra viktigare skogs- 

 träd. Att från så många olika personer stammande uppgifter m.åste 

 mottagas med en viss försiktighet är ju givet. Av de inkomna krono- 

 jägarrapporterna tyckes det emellertid vilja framgå, som om vissa trakter 



