ARFri.l(;HKJ>I.ARAX OCH SKOCiSBRUKKT 193 



av värt land för vissa skogsträd visade rikare frötillgäng och oftare 

 återkommande fröär. F^örst en närmare undersökning av förhållandena 

 kan dock lämna upplysning, om vi ha att göra med frörikare trakter eller 

 icke, och, om vi verkligen äga dylika, vilka orsakerna härtill kunna xara. 



Skulle det \isa sig, att vi äga områden, utmärkta av rikare fröpro- 

 duktion, och ha vi inom dessa ett någorlunda stort individantal av skog- 

 ligt goda skogsträdsraser, raser som vi vilja söka gynna pä de sämres 

 bekostnad, då vore ju redan m.ycket vunnet. Genom utgallring av de 

 skogligt sett mindrevärda individen i bestånden kunde man då här söka 

 ytterligare öka möjligheterna att få gott frö, frö till bästa möjliga av- 

 komma. För att få trö av skogligt goda raser borde man över huvud 

 taget efterleta skogsträdsbestånd, relativt rika på individ av de goda 

 raserna, i dessa företaga en utgallring av individ tillhörande mindre 

 goda raser och sedan från beståndet iiämta frö för sådd i allt större skala. 



Ett sätt att för framtiden söka åstadkomma så rik, god fröskörd som 

 möjligt vore dessutom att, såsom redan förut framhållits, uppdraga sär- 

 skilda bestånd, avsedda för fröproduktion, så att säga levande frömaga- 

 sin av känt, gott ursprung. Även om temperatur- och väderleksför- 

 hållanden under vegetationsperioden före blomningsåret i första hand 

 inverka bestämmande på blomningens och i regel då också på frösätt- 

 ningens större eller mindre riklighet, torde det stå i vår makt att genom 

 lämpliga kulturåtgärder påverka frösättningen. Ett exempel visande, 

 huru man inom lantbruket kan använda sig av vissa kulturåtgärder i 

 och för erhållande av så rik fröskörd som möjligt, må här anföras. 



\'id tätare sådd a\- exempelvis timotej får lantbrukaren rikare höskörd 

 men samtidigt något mindre fröskörd än vid mera gles sådd; en ökning 

 av fröskörden på höskördens bekostnad blir följden av glessädden. Ett 

 glessått individ visar en högst betydande större fröavkastning än ett 

 tätt sått. Ett glesstående individ är betydligt strårikare och avsevärt 

 mycket blomrikare än ett i tätt bestånd uppdraget; dess axblomställ- 

 ningar äro i regel genomgående längre. Några längdmått från blom- 

 ställningar av timotej från kulturer \id Svalöv sommaren 1909 torde i 

 någon mån belysa förhållandet. Av en och samma timotejras förekom 

 dels en ruta med glest, i c:a 3 d:ms förband uppdragna plantor, dels 

 en ruta med normalt tätsädda individ. Från båda rutorna uppmättes de 

 längsta förekommande blomställningarna; längdmåtten på de olika rutor- 

 nas maximiblomställningar. 10 från varje, utgjorde i cm. 

 å den glest sådda rutan: 13,0. 13,5, 13,5, 13,5, 13,8, i5>o, • S.o, 15.0, 



» tätt » » 8.5, 9,5. 9.-, 10.0. 10.5. 10,3, 10,3. 1 1,0. 



11,0. II.;. 



