ARFrLlGHElSI.ARAX OCH SKOGSHRUKE 1" 195 



att det 3 för att i Norrland erhålla en jämn och säker frötillgång finnes 

 en utväg, nämligen att uppdraga bestånd närmast med hänsyn till frö- 

 produktion . Och han tillfogar härtill, att > lämpligast torde då vara att 

 utgå frän dylika könskraftiga individ. Lämna de till en viss procent 

 en avkomma lik raoderindividet, bevaras dessa i beståndet, under det 

 att de övriga gallras ut. — När man sedermera med frön från detta 

 bestånd af »könsindivid skall uppdraga skog för timmerproduktion, för- 

 far man på ett motsatt sätt. Könsindividen utgallras, under det att de 

 mindre könskraftiga, men från skoglig synpunkt vackrare träden bibe- 

 hållas.^ De anträffade frörika tallarna voro alla från skoglig synpunkt 

 underhaltiga individ, och HesSELMAN framhåller därför, att det föreslagna 

 förfaringssättet att hämta frön från dylika är berättigat endast > under 

 sädana förhållanden, att det är svårt att anskafta dugligt frö. Under 

 andra förhållanden är det alltid rädligast att taga frön från de även i 

 praktiskt avseende bästa individen.» — Kunde även i rent skogligt av- 

 seende goda. relativt rikt fröproducerande raser uppletas och bringas 

 i förökning med särskild tanke på fröproduktion, då vore ju en dubbel 

 vinst att annotera för skogsbruket. 



5- Med nägra ord vilja vi slutligen beröra den sista av de i det före- 

 gående uppställda fem frågorna, frågan om en verklig förädling av skogs- 

 trädsraserna är tänkbar och i praktiken utförbar. Givet är iu, att en 

 verklig förädling är tänkbar. Genom korsning av tvenne i olika avse- 

 enden skogligt goda trädraser bör man naturligtvis alltid kunna få fram 

 individ med båda rasernas skogligt goda egenskaper kombinerade. Att 

 genom en »renodling» få fram en konstant ras med den önskade egen- 

 skapskombinationen är visserligen teoretiskt möjligt, men praktiskt omöj- 

 ligt. Korsningsförsök och därmed i samband stående isoleringar äro 

 alltför besvärliga och kräva alltför mycken tid, för att vi med vår nu- 

 varande bristfälliga kunskap om skogsträdsegenskapemas ärftlighet skulle 

 redan nu i större omfattning ge oss in på en dylik väg vid förädlingen. 



Ma vi vid vårt förädlingsarbete ^^ inom skogsbruket koncentrera oss 

 pä uppsökandet och massförökandet av redan fdrefiyitliga goda skogs- 

 träds- »raser >. En ytterligare rasförädling genom korsning, en förädling 

 i detta ords egentliga mening, må vi tills vidare överlämna ät framti- 

 dens skogsbruk med dess, som vi hoppas, allt mera utvecklade arbets- 

 metoder. 



Stockholm, januari 1916. 



