SKOGSVÅRD OCH NAITRSKVDL) 199 



ner härom vid 1895 års riksdag förföUo visserligen, men domänstyrelsen 

 upptog tanken i sitt utlåtande den 18 febr. 1895. Skogskommittén av 

 år 1896 föreslog också, som bekant, i sitt betänkande en exportavgift 

 på trävaror och trämassa, vilken också blev beslutad av 1903 års riksdag. 



När skogslagarna behandlades vid denna riksdag utgav SöRENSEN 

 ånyo en broschyr: »Skogsfrågan inför riksdagen». 



Då den moderna skogsvärden i vårt land till stor del är byggd pa 

 skogsvårdsavgifterna — en omläggning av de tidigare exportavgifterna 

 — bör varje skogens vän i tacksamt minne bevara den man, som först 

 kom fram med idén härom. GUNNAR SCHOTTE. 



SKOGS\^ÄRD OCH XATLRSKYDD. 



Ett genmäla till professor Rutger Sernander. 



Med anledning av professor Serxaxders i häfte 10 — 11 för 191 7 av 

 denna tidskrift publicerade föredrag om »skogsvård och naturskydd > far jag 

 såsom jägmästare i Södra Skånes revir, under vars försaltning Skarhults och 

 Dalby kronoparker stå, äran anföra följande. 



Erkännande den försonliga tonen i vilken texten är hållen, så kan jag 

 dock ej finna annat än en viss tendens att speciellt förebrå oss jägmästare 

 att visa bristande hänsyn för naturskyddet, och ej minst peka de förövrigt 

 så väl utförda illustrationerna åt det hållet. 



Fig. I visar ett hygge från Skarhults kronopark. Att detta hygge är be- 

 vuxet med I — 2 m hög ungskog av gran, förtiges, liksom ock de relativt om- 

 fattande kulturer av ek, som där utförts. Förresten avverkades lövskogen å 

 detta granhygge vid tiden för byggandet av statens järnvägar och således 

 långt innan skogen inköpts till kronopark. 



Huru granen å Skarhults kronopark med sitt för storm ytterst exponerade 

 läge »överlämnad åt sig själv >> kommer att se ut må närslutna bild (fig. i) från 

 skogens västra kant visa. 



Allt sedan 1889 har jag förvaltat skogar inom Malmöhus län och kan 

 från denna min verksamhet och den erfarenhet, jag vid tillfälliga besök lyckats 

 samla å de stora privatskogarna, försäkra herr professorn, att det endast hör 

 till undantagen, att bokskogen tar vika för barrskogen, många gånger blir 

 förhållandet omvänt. 



Detta ifråga om de stora godsen och statsskogarna, vad hemmansskogarna 

 vidgår, så äro de här i länet så små, att de s}Tias mig ej kunna tagas med 

 i räkningen. 



Beträftande Dalby kronopark så visa bild. 13 och 16 \-isserligen en del 

 stora stubbar, men vid närmare granskning skall man ock konstatera, att de 

 stora träden avverkats såsom överskärmande uppkommen ask-självsådd eller 

 lämnande stark beskuggning från sidan. 



Skulle uppväxten lämnas att dö i brist på ljus? 



Jag tror mig, utan överdrift, kunna säga, att överallt, där äldre träd bort- 



