UNO D A N I E L S O iN 



ANTECKNINGAR OM DE ÖLÄNDSKA 

 SKOGARNAS HISTORIA OCH UT- 

 VECKLING. 



INLEDNING. 



BetratTande Olands creologiska natur är att i korthet anteckna föl- 

 jande. 

 Öns berggrund utgöras av sand- och kalkstenar a%' kambrisk 

 silurisk ålder 



Vid inlandsisens avsmältning, vid istidens slut, lag Öland i sin helhet 

 under havets ^'•ta. Ur detta hav, det senglaciala havet, höjde sig ön 

 så småningom och den större de'en av det södra öland, söder om 

 Köpingebukten, har alltsedan den tid, ett arktiskt klimat ännu var rå 

 dande, alltjämt legat över havets yta. Öns högsta punkt, 55,2 ra. ö. h. 

 i närheten av Högsrums kyrka utgöres ock av en strandvall från denna 

 tid. Ett annat minne från det senglaciala havets verksamhet har man i det 

 stora alvaret, dess brist på lösa jordavlagringar torde man nämligen fa 

 tillskriva vågornas verksamhet, som bortspolat det tunna moräntäcke, som 

 där sannolikt funnits. 



Norra delen av ön jämte kustremsorna av öns södra del ha varit täckta 

 av Ancylus- och Litorinahaven. Från Ancylustiden härstammar den östra 

 landborgen, som utgöres av en strand val!, som sträcker sig utmed större 

 dden av öns östra kust. 



Bland senare tidens avlagringar intaga flygsandsfälten ett ganska viktigt 

 rum. I synnerhet på norra Öland, framför allt i Boda kronopark, spela 

 de en viktig roll 



Skogarnas utbredning och beskaffenhet från äldsta tider till 



nutiden. 



I äldsta tider, etter Ölands höjning ur havet, -var landet kalt. Den 

 första vegetationen hade en alpin prägel. Så småningom efter som.klimitet 

 b'ev gynnsammare invandrade skogsträden. Om skogarnas utbredning 

 1 förhistorisk tid har man blott svaga begrepp, men det är mycket' sanno- 

 likt, att större delen av ön ursprangligen var skogklädd, även delar av 



'4- Sktgsrårds/orfningeus Tidskrift iqiS. Serien A. 



