ANTECKNINGAR OM DK ÖLÄNDSKA SKOGARNAS HISTORIA 213 



Mörbylånga socken: Södra Rårbv, Norra Bårby. Mörbylänga. RLsinge och 

 Beteby : Ringa lövskog. 

 Bengtstorp: Vacker lövskog. 

 Kastlösa socken: Små skogslundar vid de tiesta byar. 



Bredinge: A södra delen av ägorna kvarstodo ännu några större ekar, 

 Bjärby: En liten ekskog. 



Stora Dalby och Lunda : En vacker skog av ek, ask och lind. 

 Västerstad: En vacker och väl vårdad lövskog. 

 Smedby socken: Skoglös, sedan skogslundarna borthuggits å Parteby. Alv- 



lösa och Västerstad. 

 Södra Möckleby socken: Skoglös. 

 Ventlinge socken: Skoglös. 



Ås socken: Ottenby: >Ottenby lund> , c:a 450 tunnland stor, var en kvarleva 

 från det skogrika Öland, som varit, och bestod av björk, ek och asp 

 m. m. samt var väl vårdad av anställd särskild skogvaktare, boende å 

 Prästtorp. 

 Gräsgårds och Segerstads socknar: Skoglösa. 

 Stenåsa socken: Ebbelunda: Ringa ek- och björkskog. 



Fröslunda: En äng beväxt med gran, björk, ek, alm och asp. 

 Södra Kvinneby: Skoglös, sedan befintlig asp- och björkskog bort- 

 hyggits. 

 Sandby socken: Skoglös utom en ung björkskog på Rumpetorps ägor. 

 Gård by socken: På utmarkerna omkring UUevi fanns ganska mycken ung 



lövskog. 

 Norra Möckleby socken var i det närmaste skoglös, endast i svdvästra 

 hörnet fanns en obetydlig björkskog. 



Under 1800-talet hava de ölänska skogarnas såväl areal som be- 

 skaftenhet avsevärt förökats och förbättrats, ity att öns invånare under 

 det senast förflutna århundradet så småningom vaknat till insikt om den 

 stora betydelse, skogarna verkligen* hava för Öland, icke blott i ekono- 

 miskt avsesnde utan i lika grad för klimatets förbättrande och de .svåra 

 iskalla vinterstormarnas och de heta sommarstormarnas brytande. 



Tyvärr kunde under sista decenniet av föregående och första de- 

 cenniet av innevarande århundrade konstateras en tillbakagång i de 

 öländska skogarnas utveckling, i det att skogsjobbare inköpte och ex- 

 ploaterade vissa begärliga skogsbestånd till stort förfång och i vissa fall 

 till obotlig skada för skogsåterväxten. 



Numera är dock denna fara undanröjd, åtminstone vad beträffar ung 

 och medelålders skog, genom en ny för ön gällande skogslag, vilken 

 för övrigt är lika med den skogslag, som gäller å Gottland. 



Nyss nämndes, att skogsarealen på ön avsevärt ökats under föregående 

 århundrade. I viss män är detta även beroende på de omfattande skogs- 

 kulturer, som genom Hushållningssällskapet och Skog.svårdsstyrelsen 



