222 UNO DANIELSON 



nung Kristoffers landslag». Den var dock egentligen ingenting annat än en 

 förbättrad avskrift av den föregående, och avskrivningen var på sina stäl- 

 len så noga gjord, att till och med befintliga skrivfel i den gamla lagen 

 inkommo i den nya. En viktig och genomgripande ny bestämmelse i 

 denna lag var emellertid, att en bonde ej fick köpa mera skattskyldig 

 jord, än som för »besutenhet» var nödigt. Ek. bok och apel fredades 

 för hygge å gemensam mark, såvida ej alla delägarna gävo sitt samtycke 

 till avverkningen. Någon bestämd rätt för Konungen och kronan till 

 dessa träd fanns ännu ej direkt uttalad. 



Emellertid tillerkände sig så småningom regenten all rätt till dessa 

 bärande träd, och under konung Gustav I:s regering räknades även has- 

 sel, oxel, rönn och hägg hit. Denne konung utfärdade även år 1542 

 ett brev, vari stadgades, att »alle sådana ägor, som obygde äro, höre 

 Gud, konungen och kronan till». 



Dessa bestämmelser, särskilt om eken, voro av stor betydelse för det 

 dåtida Öland, som måhända var det mest ek-bärande landskapet i 

 Sverige. 



Under Erik XIV:s korta regering utfärdades inga särskilda föreskrifter 

 för de öländska skogarna. 



Johan III intresserade sig dessmera för Öland, som han önskade göra 

 till en privat jaktpark, och utfärdade för den skull den 7 april 1569 och 

 den 10 maj 1572 brev, vari stadgades förbud att hugga ek, hassel, björk 

 eller andra lövträd, ävensom tall och gran, och ölänningarna hänvisades 

 till att hämta sitt virkesbehov från Småland. Böterna för överträdelse 

 voro 40 mark för varje hugget träd. 



Denna drakoniska bestämmelse väckte naturligtvis en livlig förargelse, 

 och åverkan förekom ofta, men skedde med stor försiktighet. 



Sin egenskap av kungl. jaktpark eller djurgård bibehöll Öland ända 

 till omkring år 1800. 



Under dessa tre första vasakonungar förekommo till och med ek- 

 planteringar; i instruktionerna till fogdarna pä Öland funnos nämligen 

 föreskrifter för dem att uppmana bönderna att utså ekollon och ingärda 

 de uppkommande plantorna med fullgott stängsel. Nämnas kan. att 

 Johan III ävenledes främjade plantering av bok. 



Karl IX hyste även på sitt sätt intresse för Ölands skogar eller kanske 

 rättare sagt skogsträd, i det han på våren 16 10 lät, i och för plantering 

 vid Nyköpings slott, från Öland med mycket besvär hämta en hel mängd 

 små ektelningar, vilka togos i den s. k. Borgholms trädgård (nuvarande 

 Borgehage). 



Under GuSTAV II Adolfs regering utfärdades ett »öppet patent» den 

 27 nov. 1616, bland annat innehållande förbud för ölänningarna att 



