DE ÖLÄNDSKA SKOGARNAS HISTORIA OCH UTVECKLING 237 



■OK, l-^ 



;i *• . 



.^1% . %■% v.* 



.■s?§é^- 





•;^r:;-.s-V -•', ..• 'i.'.:-^-.--9^Å''-A 



Foto: U. Danielson. 



Fig. II. Löväng vid Solberga i Köpings socken. 



avdelningarna icke kunde komma till ett enigt resultat, kom detta icke 

 till utförande. 



Hushållningssällskapets förvaltningsutskott utarbetade visserligen ett 

 »Förslag till beslut angående en förbättrad skogsskötsel», men detta 

 förslag blev aldrig av sällskapet godkänt. 



För att dock i någon mån söka befrämja en förbättrad skogsvård vid- 

 talade hushållningssällskapet år 1859 dåvarande överjägmästaren i länet, 

 A. M. Österdahl, att såsom konsulterande forstman tillhandagå allmän- 

 iieten med alla de råd och upplysningar, som berörde den enskilda skogs- 

 hushållningen, framförallt skogskulturer (huvudsakligen Oland); han var 

 anställd till och med år 1865. 



PERIODEN 1861—70. 



Det hade under årens lopp visat sig, att den hyggesplan, som följts 

 vid Boda kronoparks förvaltning, varit synnerligen olämplig, då enligt 

 densamma stora sammanhängande trakter avverkades, utan att ä de därvid 

 uppkomna kalmarkerna effektivt sörjdes för tillfredsställande äterväxt. 

 Med anledning av detta missförhållande omlades avverkningsplanen full- 

 ständigt redan under är 1861. 



