238 UNO DANIELSON 



Beträffande betesrätten stadgades genom nåd. brev den ii maj 1860, 

 att Boda sockenmän fingo släppa beteskreatur pä kronoparken med vill- 

 kor, att de uppförde hägnad omkring de trakter, som ansågos böra 

 skyddas; stängselvirke erhöllo de från kronoparken. 



Som emellertid sockenmännen funno denna skyldighet allt för be- 

 tungande samt vägrade gå in därpå, förmenande att hägnandet var kro- 

 nans göra, gick det hela om intet. 



Då behovet av en hamn på kronoparken gjort sig alltmera gällande, 

 beslöt Kungl. Maj:t. den 27 mars 1868, efter därom giord framställning, 

 anmoda väg- och vattenbyggnadsstyrelsen att upptaga Grankulla h.imns 

 ombyggnad på sitt generalförslag för följande år. Något resultat härav 

 blev det emellertid icke då. 



Under förestående period skogsodlades å kronoparken c:a 2,700 kv. 

 rev med omkring 1,700,000 plantor av tall och gran samt veymouthstall, 

 bok och silvergran under gles äldre skog. På flygsandsfälten utsattes 

 under samma tid c:a 500,000 plantor av tall, strandtall och lågstammig 

 bergtall; före 1870 var fältet vid Grankulla fullständigt skogsodlat och 

 sanden bunden, då däremot å Byrumfältet fortfarande funnos trakter, 

 där sanden var i full rörelse. 



Kronoparken förstorades under perioden genom inköp av delar av 

 Byrum, Grankulla, Mickelsmad, Torp, Fagerum och Bränsle för en sam- 

 manlagd köpeskilling av 105,425 rdr rmt. 



En skogsskola inrättades å Skäftekärr i Boda genom beslut av 1860 

 års riksdag och på grund av 1855 års skogskommittés forslag; under- 

 visningen vid skolan påbörjades samma år den i oktober. 



Med avseende på den enskilda skogsvården kan med ledsnad konsta- 

 teras, att trots premier och upplysningsverksamhet avtog intresset för 

 skogsplantering år efier år. Hushållningssällskapet, som utdelat såväl 

 plantor som frö gratis, fick på grund av allmänhetens fullständigt slapp- 

 nade intres.se så gott som fullständigt upphöra med sin skogliga verk- 

 samhet. 



PERIODEN 1871— 1880. 



Vad beträffar Boda kronopark, hade jägmästaren därstädes i en skri- 

 velse till Konungens befallningshavande den 31 december 1874 anmält, 

 att han ej ansåg sig befogad verkställa de av 10 nord-öländska sock- 

 narna begärd utsyning, dä det var uppenbart, att sockenmännen icke 

 fullgjort den planteringsskyldighet, som stadgades i 1825 års förordning, 

 vilken aldrig blivit officiellt upphävd, och icke heler erlagt de för bri- 

 stande plantering förfallna böterna. Jägmästaren ålades emellertid av Ko- 



