DE ÖLÄNDSKA SKOGARNAS HISTORIA OCH UTVECKLING 239 



nungens befallningsha vande den 6 februari 1875 att utsyna för 2 år inne- 

 hållet virke. 



Således får man anse, att denna de 10 norra ölandssocknarnas ut- 

 syningsrätt kvarstod, så att årligen från kronoparken skulle utsynas 2,000 

 lass ved till det orimligt låga priset av Vg av det verkliga saluvärdet. 



Under denna tioårsperiod ökades skogsodlingen på kronoparken i hög 

 grad, vilket framgår därav, att då utplanterades (i runda tal) 



vanlig tall 3,500,000 st. 



vanlig gran 730,000 » 



weymouthstall 130,000 » 



svarttall 37, 000 » 



alm, ask 23,000 » 



silvergran 4,000 » 



bok 17,000 » 



lärk, thuya och annbok 21,000 » 



— ; » 



Summa 4,462,000 st. 



År 1875 voro av flygsandsfälten kultiverade 550 kv rev men okultiverade 

 1805 k v rev, vilket icke stämmer överens med föregående uppgifter och 

 väl ej kan förklaras på annat sätt, än att sanden brutit upp och delvis 

 förstört planteringarna, ehuru ingen uppgift därom kan återfiimas. 



Med markinköpen för utvidgande av kronoparken syntes det nu för 

 en tid vara slut, enär de föreslagna köpen helt kategoriskt avstyrktes av 

 skogsstyrel-en. 



Med avseende å den enskilda skogsvården finnes under denna period 

 mycket att omförmäla. 



Förbudet för kronoskattehemmanens m. fl besittare att avverka ekskog 

 samt måste och storverksträd upphävdes den 8 oktober 1875. 



Genom Kungl. brev av den 24 maj 1872 stadgades, att ekar genast 

 efter stämpling skulle barkas och sedan avverkas vintern därpå; barken 

 fick jordinnehavaren disponera efter behag. 



Hushållningssällskapet hade, såsom i det föregående nämnts, gjort 

 flera försök att väcka intres^^et för den enskilda skogsvården till liv, men 

 detta hade i stort seit misslyckats. Emellertid började sällskapet med 

 ingången av år 1872 att bevilja ett anslag av 400 kronor till skoosp'an- 

 tering, och redan året därpå överraskade Runstens och norra Möckleby 

 socknar med att bevilja penningar till skogskulturer, närmast dock såsom 

 en följd av landskamreraren SÖDERMARKS nitiska agitationsverksamhet. 

 Med anledning av dessa socknars visade skogliga intresse, vilket var den 

 första verkliga uppmuntran, som hushållningssällskapet rönt i denna närings- 



