240 UNO DANIELSON 



gren, beviljade sällskapet för 1874 och följande åren en summa av 1,000 

 kronor årligen till skogskulturer, i första hand på Öland, och detta an- 

 slag ökades för åren 1878 och 1880 till 1,500 kronor. 



Till en början lämnades blott halva behovet av plantor kostnadsfritt, 

 och även för åtnjutande av denna förmån fordrades, att arealen, som 

 skulle planteras, uppgick till minst 2 tunnland. 



Redan 1876 ändrades emellertid denna bestämmelse därhän, att be- 

 hövligt antal plantor lämnades fullt fritt, och därjämte utfästes en premie 

 av 20 kronor pr tunnland till den, som kunde uppvisa, att han på egen 

 eller arrenderad mark hade väl vårdad femårig skog på minst 5 tunnland. 



För att emellertid söka ännu mera höja intresset för skogsodling gjor- 

 des 1877 det tillägg till föregående bestämmelse, att den, som före i88,V 

 års utgång kunde visa, att han hade uppdragit skog av minst fem års 

 ålder samt väl vårdat densamma, skulle erhålla det utfästa premiet, för 

 så vitt arealen ej understege ett tunnland. 



Under de nämnda åren, 1872 — 80, anvisades av hushållningssällskapet 

 till skogsodlingens främjande 8,800 kronor, varav dock ej utbetalades mera 

 än 4,630 kr. och 87 öre; med dessa medel beräknas hava utplanterats 

 minst 250,000 plantor av tall och gran samt lövträd på en areal av om- 

 kring 70 tunnland, huvudsakligast på Öland och blott en bråkdel på 

 fastlandet. 



Under åren 1872—76 utsåddes ävenledes på Öland årligen större och 

 mindre partier tall- och granfrö. 



Man har all anledning förmoda, att de verkställda skogskulturerna 

 blivit ordentligt utförda, då de stodo under uppsikt av en av de jämlikt 

 nåd. brev den 16 oktober 1874 av staten anställde skogsingenjörerna samt 

 dessutom under direkt ledning av i å 2 utbildade skogsplantörer. 



Visserligen är det sant, att endast en bråkdel av de utsatta plantorna 

 verkligen uppvuxit till slutna skogsbestånd, men detta får ej skyllas för 

 mycket på planteringens urförande utan har sin orsak i de särskilt svåra 

 förhållanden, som med avseende å skogskulturer äro rådande på Öland; 

 denna ö är till sin natur ett »exponerat läge» med stora vidder öppna för 

 den urtorkande havsvinden, och då därjämte den mark, som vanligen upp- 

 låtes till .skogsodling, i regel är ytterligt torr och mager, kan man förstå 

 de svårigheter, som de skogsodlande därstädes haft och fortfarande hava 

 att dragas med. 



Av skogsbestånd, som härstamma från denna tid, kunna nämnas de 

 vackra tallplanteringarna vid norra Möckleby, Ullevi, Runsten (Spjute- 

 rum) och Karlevi mo, vilka redan hava nått den storlek, att såväl ved 

 som gagnvirke i rätt avsevärd grad kan ur desamma genom gallring ut- 

 \innas. 



