DE (tLANDSKA SKOGARNAS HISTORIA OCH LTVECKLING 241 



Om frösådden på ön kan man däremot utan överdrift säga, att den- 

 samma i stort sett var misslyckad, då på högst få ställen något resultat 

 därav kunnat iakttagas; redan 1877 hade skogsingenjören kommit till 

 full insikt om såddens olämplighet, varefter densamma tills vidare in- 

 ställdes. 



För att säkerställa plantbehovet hade hushållningssällskapet till en 

 början anlagt plantskolor på åtskilliga ställen på ön, men sedan detta 

 visat sig mindre lämpligt på grund av bristande skötsel, anlades en 

 större gemensam sädan med särskilt anställd person för densammas vård. 



Att redan vid denna tid nödvändigheten av en särskild skogslag för 

 Öland insågs av framsynta personer, är utav stort intresse att erfara; re- 

 dan 1875 hade av hushållningssällskapets underavdelning inom Olands 

 södra Mot tillsatts en kommitté av 6 personer, 3 från norra och 3 från 

 södra Mötet, för att utarbeta förslag till en sådan skogslag. Denna 

 kommitté gav i sin tur uppdraget åt ett särskilt utskott av 3 personer; 

 -sedan förslaget var färdigt, skulle det överlämnas till landstinget för att 

 vidare behandlas. Något resultat härav uppnåddes emellertid icke under 

 perioden 1871 — 80, utan det var först långt senare, som frukten härav 

 mognade. 



PERIODEN 1881-1890. 



Beträffande statens skogsskötsel är bl. a. att anteckna, att de 10 nord- 

 ligaste ölandssocknarna genom. Kungl. brev den 8 december 1881 fingo 

 sin förut omtalade utsyningsrätt förlängd pä 5 år, dock med den ändring 

 beträffande priset, att för ved skulle betalas 3 kr. 2^ öre pr lass och för 

 timmer 12 — 20 öre pr kbf., allt efter virkets grovlek och kvalité. Denna 

 utsyninsrätt förnyades genom Kungl. brev år 1886. 



I början av iSSo talet påbörjades å I och II blocken av Boda krono- 

 park uppkvistning av äldre tallar enligt tyskt mönster; kvistningen till- 

 gick så, att arbetarna iingo medelst stegar eller linor bege sig upp i 

 träden och med såg avskära alla grenar sä högt upp på stammarna, att 

 endast en tämligen medelmåttig krona lämnades kvar, samt sedan smörja 

 avsnitten med någon tjärblandning (troligen stenkolstjära). Såsom ju var 

 att vänta, blev resultatet synnerligen beklagligt, då träden icke förmådde 

 kompakt hopväxa över det sålunda preparerade såret, utan att dar upp- 

 stod ett runt, skålformigt tomrum, vilket sedan vid försågningen framkom 

 såsom en obehaglig överraskning. Sådana träd funnos ännu kvar 1907 — 

 08 i ganska stor myckenhet, och ännu torde man nog kunna leta upp 

 åtskilliga exemplar därav. 



Under denna period verkställdes såväl sådd som plantering i stor ut- 

 sträckning. Sådden lämnade dock ett mycket klent resultat. 



