DE ÖI-ÄNDSKA SKOGARNAS HISTORIA OCH UTVECKLIXC 243 



Fig. 13. Kanadapoppel å Byrums flygsandsfält. 



Foto: U. Dameisun. 



ningen att självsådd skulle uppkomma, men något resultat uppnåddes 

 dock icke. 



Aren 1887, 1888 och 1890 härjade svåra stormar å kronoparken, 

 varvid en myckenhet skog bröts ner. 



Snytbaggen (Hylobius abictis) gjorde under åren 1881 — 1890 stor 

 skada å plantskogen, varför densamma var föremål för ett intensivt ut- 

 rotningskrig medelst »fängstbarkar»; sammanlagt fångades omkring 2 

 millioner siycken. 



En ganska lönande binäring för Boda i början av 1 88otalet var till- 

 verkningen av s. k. »tallsträngar, vilka användes till fiskredskap och 

 gjordes såväl grövre som finare; efterfrågan på dessa, även från fastlandet, 

 var så stor, att tillverkningen icke på långt när täckte behovet. Numera 

 har dock denna »industri» helt och hållet upphört. 



Beträffande den enskilda skogsvården under perioden 1881 — 90 kan 

 man säga, att den gick framåt med stormsteg. 



Enligt vad som förmäles i Konungens befallningshavandes 5-årsberät- 

 telse 1881 — 85, skulle vid denna tid på Öland funnits högst få hemman, 

 som verkligen hade skog till husbehov, några flera som hade någon 

 liten virkestillgång, men de allra flesta skulle totalt saknat skog. Fullt 



