276 



NILS SYLVÉN 



;i088) 



stegrade tillväxten på den motsatta sidan av skottet antager detta 



ofta under utväxandet efter infek- 

 tionen en något krumböjd form; 

 såret träffas härvid å den konkava 

 sidan av skottaxeln. A finare års- 

 skott når mycelet slutligen runt 

 om skottet, som då torkar ovan 

 angreppsstället (fig. 8 — g). I top- 

 parna vissnade, rödbruna tallplan- 

 tor (jmf. fig. 9), insprängda bland 

 de gröna och friska plantorna i 

 plantsängarna, se där det för 

 Melauipsora pi7iitoj'qHa-?iV\gre:'pp å 

 andra årets tallplantor i plantsko- 

 lorna karaktäristiska! Träfi'ar man 

 tallplantor av dylikt utseende i en 

 plantskola, skall man snart sagt 

 undantagslöst vid närmare efter- 

 seende finna de för sjukdomens 

 säkra bestämmande avgörande så- 

 ren eller caeomafläckarna. Sker 

 svampangreppet längre ned på 

 årsskottet, kan detta helt bortdö 

 och plantan stundom nedsättas 

 så starkt, att den i sin helhet du- 

 kar under. I regel dödas dock ej 

 de av sjukdomen hemsökta plan- 

 torna omedelbart utan kvarleva 

 till sina nedre delar och utveckla 

 från dessa ersättningsskott, som 

 följande år taga ledningen av höjd- 

 tillväxten. Flera likvärdiga skott 

 komma ofta härvid till utbildning,, 

 och en för plantering olämplig, 

 buskformig planta (jmf. fig. 10) 

 blir den slutliga följden av svamp- 

 angreppet, om ej ett förnyat an- 

 grepp under plantans tredje år 

 helt dödar densamma. A de 

 starkast utvecklade plantorna når 

 svampmycelet stundom ej runt om. 



Fig. 9. Av knäckesjuka i toppen dödad o tall- 

 planta från plantskolan vid Mariestad. Yt 1912. 

 De levande barren hava å bilden tecknats 

 svarta, de dödade — brunvissnade — vita. [|] — 



(Durch Kicferndreher am Gipfel getötete o-Kiefprn- 

 pflanze aus dem Saaikamp bei Mariestad. •'/; 1912. 

 Die lebenden Nadeln sind auf dem Biide schvvarz, die 

 abgestorbenen — braunwelken — weiss gezeichnet.) 



