(1091) 



OM TALLENS K.XÄCKESJUKA 



279 



huvudskottet och ett eller flera sidoskott samtidigt vara skadade (fig. 13 — 17). 

 Dä flera skott angripits och ersättningsskott senare komma till utveckling, 

 bliver en krokvuxen, flerstammig, buskliknande tallplanta i regel följden av 

 svampangreppet (jmf. fig. 16 — 17). Då blott huvudskottet skadas, tager 

 oftast ett enda skott ledningen, i vanliga fall en av kransgrenarna i 

 den översta grenkransen. En krök nedtill å stammen kommer då att 

 i det längsta vittna om svampens ingrepp i den unga tallplantans skott- 

 fltveckling. Ur kortskott nedanför angreppsstället å det toppdöda års- 

 skottet utvecklade långskott (jmf. fig. 18 — 19^ äro en vanlig företeelse 



Foto av A. WlXBL.\DH. 



Fig. 12. Skaraborgs läns skogsvårdsstyrelses plantskola vid Mariestad, i förgrunden 

 de av snö täckta plantsängarna, mitt på bilden ringbarkade aspar utefter 

 den där gående landsvägen. Mars 1917. — (Saatkamp des Waldpfle«:eanits 

 des Läns Skaraborg bei Mariestad: im Vordergrunde die von Schnee bedeckten Pflanzen- 

 beete. in der Mitte des Biides ringförmig entrindete Espen längs der dort hinziehen 

 den Landstrasse. 



ä de av knäckesjuka i toppen dödade tallskotten. Dessa nå dock i regel 

 ej sä stark utveckling, att de varaktigt ingripa i skottbyggnaden. Säl- 

 lan eller aldrig taga de ledningen av plantans höjdtillväxt. 



träden. I. Barrträden. Stockholm 1916, sid. 234 — 235. Att efter tyskt mönster — 

 »Kieferndreher» — genom översättning av svampens latinska artnamn bilda det svenska 

 namnet »tallvridare» (Fredrik Loven, En parasitsvamp pä tall. Tidskr. f. skogsh. 1S75, 

 sid. 28), måste betecknas olämpligt; den med svampens skadegörelse å tallen mindre väl 

 förtrogne bibringas lätt av ett dylikt namn den felaktiga föreställningen, att en \Tidning av 

 tallskottet blir följden av svampangreppet. Av samma anledning måste det svenska namnet 

 ivridrost^ (Einar J. Berggren, Skogens viktigaste parasitsvampar. Skogsvårdsför. folkskr. 

 nr 30. sid. 3) anses förkastligt. 



