280 



NILS SYLVÉN 



(1092) 



Å starkare skottaxlar äro svampangreppets verkningar vanligen mindre 

 ödesdigra. A något äldre plantor ser man därför mera sällan av svam- 

 pen helt dödade skottoppar; endast de svagare sidoaxlarna kunna här 



möjligen råka ut för en dylik 

 kalamitet (jmf. fig. 19). De 

 starkaste årsskotten gå dock 

 långt ifrån fria från sjukdo- 

 men. Ensidiga, redan andra 

 året läkta sår bliva å dessa 

 i vanliga fall enda resultatet 

 av svampangreppet (jmf. 

 fig. ig a). Stundom går dock 

 såret sä långt åt sidorna, att 

 vävnader dödas i sådan ut- 

 sträckning, att skottet vid 

 sin fortsatta tillväxt krum- 

 böjes kring såret. En S-for- 

 mig böjning av årsskottet blir 

 då här liksom å starkare 

 andra-årsplantor den slutliga 

 följden av svampangreppet. 

 Uppstå flera sår nära var- 

 andra på olika sidor av skot- 

 tet, brytes detta lätt av (jmf. 

 fig. 20); endast få eller inga 

 levande vävnader finnas slut- 

 ligen kvar å det genom 

 svampsåren gående stam- 

 tvärsnittet. Om såren sam- 

 mansmälta runt om stam- 

 men, torka naturligtvis de 

 ovanför dem belägna de- 

 larna av skottet. 



Sjukdomens uppträdande 

 å unga till något äldre tall- 

 plantor ute i kulturerna har 

 mest låtit tala om sig i litte- 

 raturen. Svampens cseoma- 

 stadium uppmärksamm.ades första gången i Ty.skland år 1860 på tvenne 

 skilda ställen i Hannover, dels i en 2 — 3-årig tallkultur om 30 »Morgens 

 (= c. 8 har) storlek i Bovenden vid Göttingen, dels vid Winzenburg i 



Ur Skogsförsöksanstaltens saml 



Foto av förf. 



Tig. 13. Tallplanta med årets toppskott och två av 

 ■de översta kransgrenarna helt eller i toppen dödade 

 av knäckesjuka. Västergötland, Finnerödja, L. Veller- 

 vattnet. ^Yio ^9^6. [j%] — (Kiefernpnanze, der Jahrestrieb 

 •und zwei der obersten Hauptäste ganz öder an der Spitze vom 

 Kieferndreher getötet. Västergötland, Finnerödja, L. Vellervatt- 



tiet. 1^10 1916.) [1^0] 



