(1099) OM TALLENS KXACKESJUKA 287 



med tydligen de av WiLKE förut omnämnda tallkulturerna. Tillsammans 

 med A. E. HOLMGREN kan han nu konstatera på knäckesjuka tydande 

 symptom pä ii — i4åriga kulturtallar å kronoparkerna Lilla och Stora 

 Svältan i \'ästergötland.^ Holmgren och Loven uppgiva nu dessutom, 

 att svampsjukdomen i fräga under de senare åren blivit påvisad även 

 annorstädes inom landet, >t. ex. i Småland >. Detta senare påpekande 

 härför sig sannolikt till den danske botanisten E. ROSTRUPS fynd av 

 knäckesjuka under en resa i Sverige sommaren 1882 dels å 3-åriga tall- 

 plantor i plantskola vid Lppsala. dels vid Xässjö i Småland." 



Xästa meddelande om angrepp av Melampsora piyiitorqua — efter 

 RoSTRUPS redogörelse för svampens värdväxling ingår nu detta namn i 

 litteraturen — å våra tallkulturer möter i 1893 års Tidskrift för skogs- 

 hushållning, sid. 117 — 121, där J. Pauli i en uppsats »Pereat populus» 

 omnämner, hurusom tallplanteringarna å Kolleberga kronopark i Skåne 

 sommaren 1892 varit »i ganska nämnvärd grad> utsatta för svampens 

 angrepp; kulturer av såväl vanlig tall som bergtall'^ hade skadats å en 



^ Vid skildringen av de sjuka tallbestånden ä Lilla Svältan heter det hos Holmgren och 

 I.OVÉN i Tidskr. f. skogshushälln. 1SS4, sid. 250, 25 1: i Vid inträde uti och närmare gransk- 

 ning af planteringen, visade sig derjämte, att en stor mängd så%-äl toppskott som sidoskott 

 antingen i väsentlig grad förlorat sin lifskraft eller ock voro alldeles utdöda samt genom 

 sin ofta krökta form ädrogo sig vår uppmärksamhet. Afven å de till utseendet friska skot- 

 ten visade sig icke så sällan, vanligen på midten af desamma, uppsvallningar eller bulna- 

 der, som öfiergått till kräftartade såmader, där barken var genombruten och kådutflöde ägt 

 rum>. »Som orsak till de ofvannämnde kräftartade ansvällningarne å skotten, hvilka derige- 

 nom ofta antagit en krökt form, samt till att en del af de qvarsittande skotten vissnat eller dött, 

 ^orde med ganska stora skäl kunna åberopas en inom tallens bark- och vedväfhader sig utv^eck- 

 lande parasitsvamp Caeoma pinitorquum,%Td hvars närvaro sädana kräftsår alltid blifvit bemärkta.» 



" E. RosTRlP, Mykologiske Notit2er fra en Rejse i Sverige i Sommeren 1S82. Vet. 

 Akad. Övers. 1S83. N;o 4, sid. 43 och 46. Om Lppsala-fyndet skriver RosTRrp härvid så- 

 lunda: >I en större Planteskole syd for Lpsala bemserkede jeg — — — i de treaarige 

 Bede af Pinus silvestris endel Planter med ejendommeligt krummede, kormaalede Grene, 

 som viste sig angrebne af Cceoma pinitorquitm Hartig, der saavidt mig bekjendt ikke 

 for er bemasrket i Sverige.» 



^ Angrepp av Cceoma pinitorquutn å bergtall omtalas första gången av Rostrup firån 

 de jutska hedplanteringama. I oktober 18S1 iakttog Rostrup svampen för första gången 

 i Danmark si Hogildgaards Plantage ved Herning? ; ^en Straekning af BjergfjT paa 3 — 5 

 Föds Höide var angreben:^. Förut säger han, att idet synes isaer at vaere Pinus montana^ 

 som i Jylland er udsat for Sygdommen, medens alle de Forfattere, som mig bekjendt have 

 omialt denne Svamp, kun angive Pint4S silvestris som Gjensiand for dens Angreb; men der 

 er dog neppe Grund til at antage, at den paa de jyske Bjergfyr optraedende Svamp skulde 

 vaere artsforskjellig fra den, der snylter paa Skovfyr, da jeg ingen vsesenlig Forskjel har 

 kunnet finde, hverken i Svampens Bygning eller i den Maade, paa h\'ilken Traeeme lide.» 

 1 juni och augusti 1882 erhöll Rostrip färskt svampmaterial frän bergtall och kunde nu 

 konstatera, att cseomasporema till sin byggnad fullständigt överensstämde med Cizoma piniior- 

 i/ieum-sporermi å Pinus silvestris. ^Tidskr. f. Skovbr., Bd 6, 18S3, sid. 214 — 217.' 



