288 NILS SYLVÉN (1100) 



areal av omkring 50 har. Som medel i kampen mot svampsjukdomen 

 påkallar Pauli : »blandade bestånd och bort med aspen!» Ännu ett med- 

 delande om härjningar av Melampsora pinitorqiia ingår i samma årgång 

 av Tidskr. f. skogshushålln., sid. 122 — 123, där A. WAHLGREN omtalar, att 

 han på åtskilliga ställen såväl i Småland som Uppland sett omkring lo-åriga, 

 genom självsådd uppkomna, jämna tallbestånd betydligt hemsökta av 

 denna elekartade sjukdom. Uppgifter om svampens uppträdande i Skåne, 

 Halland, Småland och Blekinge möta senare i 1895 års Tidskr. f. skogs- 

 hushållning; W. B — M framhåller där, sid. 82 — 83, ■dX\. Melampsora pinitor- 

 qua »säkerligen» är »den inom Skåne mest utbredda svampen», den 

 »förekommer öfverallt inom hela provinsen, där asp finnes». — Under 

 rubriken »Skogsbotaniska och skogszoologiska meddelanden från reviren» 

 omtalar E. Hedemann-Gade i Skogsvårdsföreningens tidskrift 1908, sid. 

 70*, angrepp av Melampsora pinitorqiia pä en 20-årig tall i Säfsnäs s:n 

 i södra Dalarna. 



Till ovannämnda, skäligen fåtaliga och knapphändiga uppgifter om 

 knäckesjukans uppträdande i vårt land kan jag här foga ett flertal nya. 

 Enligt meddelande av professor GUNNAR SCHOTTE har sjukdomen i slu- 

 tet av 1890-talet uppmärksammats flerestädes i Halland. Aren 1898 

 och 1899 synes svampen hava uppträtt rent av epidemiskt å kronopar- 

 kerna Tönnersjöheden och Uddared. A Tönnersjöheden härjade den 

 dels å 2 — 3-årig tall och bergtall i plantskolorna, dels å 5 — 6-åriga tall- 

 plantor i kulturerna, särskilt i sydvästra delen av kronoparken, där asp- 

 tillgången var större. A Uddareds kronopark hade svampen härjat epi- 

 dem.iskt å '/a m höga plantor i tallsådderna. — Är 1904 har professor 

 SCHOTTE funnit en c. 15-årig, fristående tall svårt angripen av knäcke- 

 sjuka nära Strömstad i Bohuslän. 



Hösten 191 1 erhöll förf. av dåvarande t. f. lektorn vid K. Skogs- 

 institutet T. Jonson prov på tall med knäckesjuka från Edsvära i Vä- 

 stergötland. En vacker tallkultur å igenlagd åker å torr sandjord om 

 6 härs storlek i åldern 7 år hade här angripits epidemiskt; snart sagt 

 varenda planta visade ett eller flera typiska knäckesjukssår å en eller 

 flera av sina skottaxlar, oftast jämväl eller framförallt på huvudskottet. 

 De kraftigast utvecklade plantorna syntes dock ej komma att lida nämn- 

 värt framtida men av sjukdomen, då de starka huvudskotten i allmänhet 

 överlevde svampangreppet, oftast till och med utan att krökningar av 

 skotten behövt uppkomma. Om kulturens nuvarande tillstånd skriv^er 

 agronomen G. UNO Jonson innevarande vinter i brev till förf., att »nå- 

 gon större skada har ej förorsakats, ehuru det såg ganska ledsamt ut> 

 när angreppet var som svårast, och vid blivande gallringar behöva ej 

 några dåliga stammar lämnas kvar.» Några insända prov visa exempel 



