306 



NILS SYLVÉN 



(1118) 



rum, kunna naturligtvis även basidiesporerna föras relativt långt omkring 

 — sannolikt längre än inom Ekenäs-kulturen — och detta i sin tur bi- 

 draga till sjukdomens ytterligare spridning. Det är i sådana fall, som 

 de mest elakartade knäckesjuksepidemierna uppkomma. Så exempelvis 

 den från Skagersholms kronopark ovan omtalade. En nära 200 har stor 

 yta har här blivit kalbränd, och på den brända ytan ha aspuppslag å 

 spridda fläckar börjat uppträda. Melauipsora pinitorqua har tidigt infun- 



Ur Skogsförsöksanstaltens faml 



Foto av förf. 



Fig. 28. Utsikt över den av knäckesjuka hemsökta tallkulturen å Lyrestads prästgårds- 

 skog (Västergötland). Markvegetationen utgöres av mer eller mindre ymnig 

 Epllobinm angustifolmm. ^-/t '91 6. — (Aussicht Qber die vom Kieferndreher 

 heimgesuchte Kiefernkultur im Pfarrwalde von Lyrestad (Västergötland). Die Boden- 

 vegetation besteht aus niehr öder weniger reichlichen Epilobimn angustiJ'oli7it>t'^li \^i6.) 



nit sig och sannolikt redan första året, den uppträtt, infekterat all å 

 området befintlig asp. Betingelserna för tallens infektion voro härmed 

 de allra bästa. Resultatet har också blivit för tallen synnerligen olyck- 

 ligt. I kulturytans betydande storlek, i öppet läge och fri — hårt bränd — 

 mark samt i aspens närvaro fläckvis över större delen av området ha 

 vi här att söka den naturliga förklaringen till det sorgliga resultatet. 

 Även om basidiesporspridningen jämväl här får antagas vara skäligen 

 obetydHg, äro dock betingelserna för tallens infektion de största. Då 

 omständigheternas makt framtvingar kulturfält av den utsträckning och 

 den beskaffenhet, som det ifrågavarande Vellervattnet-brandfältets, har 



